122 
IRODALOM. 
fehér, zsírfényű, talkpalaszerű sericitpala fed. Ennek fedője egy 25—30 m vas¬ 
tag kristályos mész betelepülés, mely mint meredek sziklafal kiemelkedik és a réte¬ 
gek 35—40°-os dőlésének megfelelően a hegyháton á’ egészen majdnem a Szamos 
partjáig lehuzódik. A mészre egy agyagcsillámpai a települt. A fekvőbb palák cso¬ 
portja, valamint a kissé dolomitos kristályos mészkő át van szőve tejfehér quarzerek 
sűrű hálózatától, melyekben kevés szabad arany és bőven aranytartalmu pyritek 
fordulnak elő, mely anyagok a Csetatye hegy bányászatának tárgyát képezik. 
A csontbarlang, voltaképen inkább egy zsák vagy csatornaalaku mélyedés 
a mészfal felső részében terül el, vagy 9 m mélyre nyúlik ebbe és valószinüleg 
egy sziklahasadékban találja folytatását. Hogy azelőtt egy földalatti vízfolyásnak 
felelt meg, mutatja a nyilása, mely egy vízmosás kezdetén fekszik. Itt tehát egy 
betörési csatornás barlanggal van dolgunk, melyet a hegy felületén lecsapódó vi¬ 
zek mostak ki. Mostani nagyságát a geológiai negyedkorban érhette el. A keresz¬ 
tül folyó vizek később iszappal és kőtörmelékekkel töltötték ki a barlangot, egy 
kúposán fölnyuló boltozat kivételével, melynek falai aragonit kéreggel és csepp¬ 
kövekkel bevonattak. Hogy ezen cseppkőképződés csak a diluvialis emlősállatok 
bejutása után' ment végbe, bizonyítja egy néhány arragonittal bevont csont. 
Egy másik, valamivel nagyobb barlang, mely azonban csontokat nem tartal¬ 
mazott, ettől vagy 100 lépésnyi távolra van. 
Az első barlangnak kőtörmelékekkel vegyített agyagmárga iszapjában elte¬ 
metett emlősállat maradványokból a következő fajok voltak megállapíthatók: 
Capra ibex L. fossilis. A közelebbi megjelölésre Ivoch az Ibex Carpathorum 
nevet hozza javaslatba. Szerzőnek a talált három koponyatöredéken megejtett 
vizsgálatai eredménye, hogy ezek úgy nagyság, mint alak tekintetében az Ibex 
Cenomanus Foss. May.- re 1 egyeznek főként, valamivel kisebbek az Ibex Cebena- 
rum Gebv. és az Anina melletti Bohuj-barlangban találtnál, melyet szerző az Ibex 
alpinus -hoz hasonlónak mond. Az 5 epistropheus csigolya után Ítélve legalább 
ugyanennyi állatnak kellett a barlangba jutni. E faj más csontváz részei is nagy 
mennyiségben gytijtettek. 
Antilopé rupicapra L. Egy majdnem merőlegesen álló szarvcsapokkal ellá¬ 
tott könnyen felismerhelő homlokcsontdarab mellett megfelelő nagy csigolyák és 
láboson ttöredékek. 
Bős sp. indet. Medencze és lábszárcsonttöredékek valamint ujjperczek egy 
nagyobb emlős állatra, legvalószínűbben a Bos-ra utalnak. 
Canis spelaeus Blainv. Állkapocs, medencze és lapocz csontok, több csigolya 
és végtagcsont. 
Canis Vulpes L. fossilis. Hat kisebb-nagyobb állkapocs, miként más törzs- 
vázrészek is. 
Arctomys cfr. Bobac Schbeb. (?) Egyetlen metszőfog. 
Cricetus fmmentanus L. Egy koponyatöredék a felső állkapocscsal, sok 
alsó állkapocs, metszőfogak és végtagcsontok. 
Arvicolu terrestris L. Alsó állkapocs, gyökértelen zápfogak és metszőfogak. 
Kisebb-nagyobb madaraknak, az izületi végükön megrágott könnyű üreges 
végtagcsontjai. 
Az ős ember az itt kimutatott fajok egy némelyikének kortársa is lehe¬ 
tett, minthogy a barlang iszapja egy barnás szürke tűzkőből hasítás által előállított 
(96) 
