IRODALOM. 
123 
35 mm hosszú és 13 mm széles késpengét rejtett, melyet annál kevésbbé lehet egy 
véletlenül lepattant szilánknak tekinteni, minthogy ilynemű kőzet a barlang környe¬ 
zetében teljesen hiányzik, továbbá az egyik Ibex koponya töredék foltonként 
grafitszürke vagy fekete, mintha az tűz okozta hatás alatt lett volna és a hen¬ 
geres velős csontok is el vannak hasadozva. A végtagcsontok ízületi végeinek 
rágott voltát, a barlangot szintén tartózkodási helyül használó barlangi farkasnak 
lehet tulajdonítani. 
Szerző szerint a barlang lakói egymást követő két korszakhoz tartoznak. 
Mikor ugyanis a barlang még nyitva volt, elegendő tág lehetett, hogy ideiglenesen 
az ősembernek és a farkasnak is tartózkodási helyül szolgálhatott. Yalószínű, 
hogy ezek elseje volt az, ki az ibex, antilopé és bős példányokat behurczolta és 
elköltötte, a velős csontokat széttördelte és egyeseket a tűz hatásának kitett, az 
utóbbi azután a maradékok felhasználása mellett megrágta a csontokat. Ezen álla¬ 
pot valószínűleg még a diluvium idejére esett. Erre következett a barlang kitöltése 
iszappal és kőtörmelékekkel, oly annyira, hogy az ember és a farkas kiszorultak 
belőle és csak a róka találhatott még búvóhelyet. Ezen állat tartózkodását bizo¬ 
nyítja nagy számú maradványa, valamint étel hulladékai: az őrlők és madarak 
maradványai. 
A mellékelt három tábla elsején a barlang fekvése, a másodikon a helyrajza, 
keresztmetszete és a geológiai viszonyok vannak feltüntetve, a harmadikon az 
Ibex Carpathorum és Antilopé rupicapra koponya töredékei vannak ábrázolva. 
Eranzenau Ágoston. 
(19.) Koch Antal: Erdély ősemlőseinek átnézete. (A magyar orvosok és 
természetvizsgálók Nagyváradon tartott XXV. vándorgyűlésének vázlata 
és munkálatai. Budapest. 1891. 456. 1.) 
A Királyhágón túli Magyarországnak harmad- és negyedkori üledékeiben talált 
ősemlős maradványok rendszeres átnézetét, részben az irodalmi adatok,* részben 
újabb feljegyzései és gyűjtései alapján adja a szerző. 
A constatált fajok és azok lelethelyei a következőkben vannak összeállítva. 
I. A közép-eoczén vagy a párisi rétegek faunája. 
Brachydiasthematerium transilvanicum Bkh. et Matty. — Egy körülbelül 
juhnagyságú emlős, mely a fíhinocerotidae-á k családjába tartozhatik. — András- 
háza puszta (Kolozs m.). 
Halitherium Kaup. (Halianassa v. Mey.) sp. indet. — Monostori gát, 
monostori bánya, Bácsitorok és Szucság bányái, Méra és Zsobok vidéke (Kolozs 
m.), Porcsesd (Szeben m.), Alsó-Jára (Torda-Aranyos m.). 
Delphinus sp. indet. — A monostori kőbányából (Kolozs m.). 
* V. ö.: Földtani Közlöny, 1S87. XVII. k. 208. 1.; 1889. XIX. k. 1S7. 1.; 
1891. XXI. k. 255. és 256. 1. 1892. XXII. k. 266 1. 
(97) 
