A GÁNÓCZI MÉSZTUFALERAKODÁS FLÓRÁJA. 
167 
növényevő zápfoga, Cervus elaphus L. agancsából a rózsa töve, egyéb nagy 
emlősökhöz tartozó csonttöredékek és egy nagy ragadozó madár tolla. 
Növények: 
Franzé Rezső 1 úr szerint a következő cryptogamok: 
Vaucheria sp. és vele együtt Conferva bombydna Ag. var. minor 
Wille, Protococcus infusionum Kr. és a következő bacillariaceák : 
Synedra oxyrhynchus Kg. (a leggyakoribb), Achnanthes minutissima 
Kg., A. exilis Kg. var. constrida Franzé, Cocconéis communis Heib., Coc- 
conema cymbiforma Ehrbg., Pinnularia major Sm., Stauroneis anceps 
Ehrb., Encyonema sp. 
Pb anero gamok: 
Abies excelsa DC., a lúczfenyő, a tölgyfa es a kutyabenge levelein 
kivül legtöbb maradványban került napfényre és pedig számos tülevele 
mellett tobozainak lenyomatai is megmaradtak. A Hradek felső padjának 
talán egy m-nél vastagabb rétegében a föltárás felületén tömegesen csak e 
fa tűleveleit és tobozait lehet látni. 
A luczfenyőnek jelenleg valamennyi európai tűlevelű fák között a leg¬ 
nagyobb elterjedési területe van. Délnyugaton a Pyreneusoktól az északi 
olasz Alpeseken es Kelet-Szibérián át Lapplandig terjed; de dél felé mind¬ 
inkább magasabbra megy; így pl. a münstervölgyi alpokban 2111 m-ig is; 
de Európa legnyugatibb reszeben a lúczfenyő mint vadon növő fa nem talál¬ 
ható. Az északnyugati es középső Francziaország egy részében egész Nagy- 
britanniában, Belgiumban, Hollandiában, az északnyugati Németországban, 
Jütlandban és a dán szigeteken csak ültetett luczfenyők nőnek. 
Szereti a dús csapadekot és a nedves levegőt. 
Abies pedinata DC., a jegenyefenyőből csak egyetlen egy tobozpikkely 
került elő. 
A jegenyefenyő rendesen a lúczfenyő és a bükk kísérője szokott lenni; 
nagyobb összefüggő területeket nem alkot és elterjedésének területe is jóval 
kisebb az előbbeninel; leginkább a középső és déli Európában fordul elő, 
mert a nagyon alacsony vagy magas hőmérséket nem kedveli. 
Pinus silvestris L., az erdei fenyő tűleveleiben és tobozaiban maradt 
meg és a gyakori leletek közé tartozik. 
Mint a lúczfenyő, e fa is óriási területet foglal el. Majdnem egész 
Európát és az északi Ázsia egy igen nagy részét lakja. Az északkeleti homo¬ 
kos síkföldeken nagy erdőket alkot; ellenben Kárpátjainkon ilyen nagyobb 
erdők ritkák. Norvégiában 227,3 m, a Sierra Nevadaban ellenben 2110,8 m 
1 Földtani Közlöny, XXIII. köt. 9. és 11. 1. 
( 115 ) 
