A GÁNÓCZI MÉSZTUFALERAKODÁS FLÓRÁJA. 
171 
mentén feküsznek, mely a régibb hegység deli törésvonalát keresztezi. Talán 
ennek a körülménynek köszönik keletkezésüket. A legnagyobb forrástükör, 
mely több kisebbtől van körülvéve, a régi fürdőház mellett van. Ott a tufa 
flvschen fekszik. A mésztufa-lerakodások egészen Alsó-Rusbachig, azaz egé¬ 
szen odáig terjednek, hol a Zelezny-patak aPoprádba szakad. Az itteni kisebb 
források régibb hegységből törtek ki. Kövületeket nem talált Uelig és hozzá¬ 
teszi azt, hogy jelenleg a mésztufa-lerakodás igen kis mértékben megy vegbe, 
mit nemcsak a hévforrás apadásának, hanem annak a körülménynek is 
lehetne tulajdonítani, hogy a források által emelt kúpok gátjai az ásványvíz 
erősebb lefolyását már nem engedik meg. 
E-ra e helytől Uhlig egy másik lerakodásra akadt, mely azonban alig 
nagyobb kiterjedésű mint a többi a kárpáthomokkőben szétszórtan található 
mésztufa-lerakodások és alighanem a felső-rusbachitól egészen független. 
E lerakodás 2—5 m-nyi szélességben kitölti ama árkot, mely délre Zagrunt- 
jarektől a Rika-patakba torkol és e patak völgytalpáig ér. 
Alsó-Rusbacli-tól Ny-ra Toporcz mellett Stache G. fölvétele szerint 
ismét van egy nagyobb lerakodás. 1 
Ugyané megye keleti részeben Szepes-Váralja mellett, illetőleg a Sze- 
pes-Váraljától Szepes-Olasziba vezető út közelében Hőfer olyan lerakodáso¬ 
kat talált, melyek zord sziklacsoportokként kiemelkednek a környékbeli 
lapos dombos homokterületből, de kövületeket nem talált bennök. 2 
Ez utóbbi állítás azonban, úgy látszik, nem felel meg a valóságnak,, 
mert e vidékről a m. kir. földtani intézet phytopaleontologiai gyűjteménye¬ 
ben a következő növénymaradványok vannak letéve : 3 
Fagus silvatica L. forma oblongatav. Ettgsh. et Kras. (Denkschrftn. 
d. Kais. Akad. d. Wiss. Bd. LV. p. 16. T. VIII. fig. 25). 
Fagus silvatica L. forma plurinervia v. Ettgsh. et Kras. (L. c. Bd. 
LIV. pag. 250. T. III. fig. 1. et Bd. LV. pag. 13. T. VIII. fig. 1.) igen jól 
megtartott erezettel, mely alakról a szerzők azt mondják, hogy azonos ama 
levelekkel, melyeket Unger F. Fagus Deucalionis (Chloris prot. T. XXVII. 
fig. 5-—6.) név alatt írt le és melyek megfelelnének bizonyos az európai 
Fagus silvatica L. és az északamerikai Fagus ferruginea Ait. normális 
levelei között álló abnormális alakoknak, de jellegeikben majd az egyik majd 
a másik felé hajlanak. Megjegyzem meg, hogy ez az alak a sinigagliai alsó 
pliocenben igen gyakori volt. 
Carpinus Betulus L. termése. 
1 A bécsi cs. kir. földtani intézet részéről kiadott térképen (Umgebung von 
Kásmark und Poprad. Fölvette 18(i7-ben Stache G.). 
2 Jabrb. d. k. k. geol. Eeicbsanst. Wien. Bd. XIX. pag. 553. 
3 Staub M., A m. kir. földtani intézet évi jelentése 1885-ről, 201. 1. és Ugyanaz 
1891-ről, 139. 1. 
( 119 ) 
