A GÁNÓCZI MÉSZTUFALERAKODÁS FLÓRÁJA. 
177 
az is következik, hogy az említett házban a pinczét épen a forrás kitörési 
helyén ásták. 1 
Jelenleg a budai hévforrások a mészhegység egész szegélyén az allu- 
viális talaj szintjén törnek ki. 
Zemplé nme gyében Mezőlabarcztól EK-re van egy kisebb mésztufa¬ 
lerakodás. 2 
Veszprémmegy ében Koch A. jelenkori képződményekhez számítja azon 
mésztufát, mely Polánytól E-ra a Csurgó-patak völgyében, Németbányától 
Ny-ra patakok mentében apró részleteket képez. A mésztufa jelenkori csigá¬ 
kat, bükk-, cser- és tölgyfaleveleket zár magába. 3 
Zalamegyében L. Lóczy L. tanár úr szives közlése szerint Balaton- 
füred- tői DNy-ra a Balaton partján szép mésztufa lerakodás van; a tihanyi 
félsziget déli részén pedig számos részint édes vízi mészből, részint édes vizi 
quarzból keletkezett külön álló kúp látható. 
Tolnamegyéből Szabó J. egy erdekes mésztufa-lerakodást ismertet 
meg, mely a Parászti északi oldalán a Bagóvölgyi úton van, a völgy talpát 
kitöltő homokon lösz fekszik mészconcretiókkal; e fölött 1 — 2 lábnyi vastag 
mesztufaréteg, melyre aztán 20—25 lábnyi vastag löszréteg rakodott le. 4 
Biharmegyében Wolf H. szerint 5 számos helyen láthatók a mész¬ 
tufalerakodások. Mint ilyeneket említi a Dubricsony és Sonkolyos, vala¬ 
mint a nagyváradi Püspökfürdő környékén előfordulókat; de a lerakodások 
a mostani források területén kívül esnek. A Pecze patak főforrásai által képe¬ 
zett tó partján két öles föltárást is láthatott Wolf, mely a következő réte¬ 
gekből állott: 
1. Tavi iszap, benne a Melanopsis costata Ferr. és unió- k héjai. 
2. Régi bumuszréteg helix- faj okkal. 
3. Mésztufa planorbis-sal. 
4. Szürke homok meZanopsis-fajokkal. 
5. Sárga homok melanopsis- és nmíma-fajokkal. 
6. Uj bumuszréteg. 
E feltárást dr. Szontagh Tamás újabb időben már nem láthatta, 6 de 
1 Krenner J., Ueber die pysolithisclie Structur des diluvialen Kalktuffes von 
Ofen. — Jalnb. dér k. k. geol. Reichsanst. Bd. XIII. pag. 462. 
2 A bécsi cs. kir. földtani intézet részéről kiadott térkép szerint. (Umgebung 
von Bartfeld; fölvette 1866-ban Paul C.) 
3 Koch A., A Bakonliegység északnyugati részének nummulit képlete és fia¬ 
talabb képződményei. — Földtani Közlöny. I. köt. 124. 1. 
* Szabó József, Szegszárd környékének földtani leírása. — A m. földtani tár¬ 
sulat munkálatai. II. köt. 67. 1. 
6 Wolf H., Jahrb. d. k. k. geol. Reichsanst. Wien, Bd. XIII. p. 290. 
6 Dr. Szontagh T., Nagyváradnak és környékének geológiai leírása. Bunyitay V., 
Nagyvárad Természetrajza. 1890. .26—27. 1. 
Földtani Közlöny XXUI. köt. 1893. (1^5) 
12 
