A 6ÁNÓCZI MÉSZTUFALERAKODÁS FLÓRÁJA. 
197 
Mint Svédországban úgy minálunk is az első erdei vegetatiót a rezgő 
nyár a hamvas fűzzel és a nyírfával vezette be, mely utóbbit a gánóczi tufá¬ 
ból nem ismerem ugyan, de levele és virágbarkája kikerült a szepes-olaszi 
lerakodásból. Közéjök keveredett már az erdei fenyő is, a mint azt az Almás 
mellett gyűjtött példány mutatja, melynek egyik felen a rezgő nyár, a másik 
felén az erdei fenyő levelének lenyomata látható. 
E növénytársaságot és a későbben uralkodóvá vált erdei fenyőt azon¬ 
ban ep úgy mint Svédországban kiszorították későbben mások, lombfák, 
úgy mint a kecskefűz, a mogyoró, a hárs, a kutyabenge; uralkodóvá lett 
végre a tölgy, melyhez az éger, juhar és kőrisfa is csatlakoztak. 
Ezeket követte a bükk — melyet Gánóczról ugyan nem ismerünk, de 
megkaptuk a Szepesmegye keleti vidéken előforduló mésztufa-lerakodás¬ 
ból 1 -— a gyertyánfa és végre a lúczfenyő mint önuralkodó, de itt lényeges 
különbség mutatkozik a szepesmegyei és a svédországi mésztufa-lerakodások 
között és az abban áll, hogy a bükk és a lúczfenyő amazokban is előfordul ; 
ellenben a jól átkutatott svédországiak egyikében még eddig nem találta¬ 
tott ; noha e két fa közül az első Svédország délkeleti részében; az utóbbi 
pedig majdnem az egész országban uralkodók; mindkettő azonban Nathorst 
szerint egymással heves küzdelmet folytat, melyben, a mint látszik, a bükk 
lesz a győztes. Nathorst számos adatot sorol föl annak bebizonyítására, hogy 
a lúczfenyő Svédországba csak a mésztufaképződés megszűnte után jött es 
hogy csak keletről jöhetett az országba. A gánóczi vastag lúczfenyő réteg meg¬ 
erősíti ez állítást: s e fa útjában keletről nyugat, északnyugat és talán észak, 
a keleti tenger partja felé is került a mésztufába és tehát előbb volt minálunk 
mint a Skandináviái félszigeten. Sernander E. (i. h.) tagadja ugyan, hogy 
a lúczfenyő keletről jött volna a postglacialis időben a középső és nyugati 
Európába, hol paleontologiai leletek alapján legalább már az interglacialis 
idő óta tenyésznék; de a gánóczi lelet szemben Sernander egyéb fejtegeté¬ 
seivel nem teszi valószínűvé, hogy ellenkezőleg nyugatról kelet felé is lett 
volna lehetséges a hazánk földjére való bevándorlás. 
1 Lásd ez értekezés 171 (119). lapján! 
(145) 
