272 
téglás Gábor: 
A FEJÉR-KÖRÖSVIDÉK JELENTŐSÉGE A RÓMAIAK BÁNYA- 
A DM INI ST RATIO JÁBAN. 
Téglás GÁBOR-tól. 
A rómaiak daciai aranybányászatának történetével foglalkozva, már 1889-ben 
volt szerencsém a magyar tudományos Akadémia II. osztálya előtt bemutatott éif e- 
kezésemben * kifejteni, hogy a tartomány meghódításának és költséges kormány¬ 
zatának valódi rugóját nem annyira politikai tekintetek s nevezetesen a pún há¬ 
borúk szerencsés befejezése után nagy mohósággal megkezdett hódítási vágy kielé¬ 
gítése, mint inkább hegyeink közt felhalmazott s mind e mai napig igen kiterjedt 
aranybányászat forrásául szolgáló nemes fémek bősége képezi. Erre a meggyőző¬ 
désre vezetett engem különösen Dacia katonai őrállomásainak, a római táborhelyek 
elhelyezésének és kapcsolati rendszerének bővebb tanulmányozása és tüzetesebb 
helyszíni felvétele. Mert valóban elég egy futólagos tekintetet vetnünk az egykori 
Dacia térképére, hogy legott feltűnjék a futólagos szemlélő előtt is az a tervszerű 
elrendezés, melylyel a hadállások és katonai táborhelyek az Erczhegységet D, K és 
E felől a szó szoros értelmében körülzárják, egyes előretolt őrállomásokkal és kisebb 
castrumokkal kézzelfoghatólag útját akarván vágni a völgynyilásokon támadható 
betöréseknek s az Erczhegységtől egész 50, sőt 120 km-nyi távolságban feltartóz¬ 
tatni óhajtván a határszéli Kái'pátok szorosain behatoló ellenséges hadakat, mint¬ 
hogy Dacia változatos története élénken illustrálja nemcsak a kiszorított dákok 
részéről, de a többi szomszédos barbar törzsek által minduntalan épen az aranyhe¬ 
gyek ellen megkísértett rablási támadások hosszú sorozatát. 
Már maga az a körülmény és települési rendszer, hogy a mai Erdély legter¬ 
mékenyebb völgylapályai, nevezetesen a két Küküllő áldott borvidéke, az Olt (Kü- 
küllőköz) kitűnő mezőgazdasági területei vagy teljesen el valának hanyagolva, vagy 
csupán nagy távolságokban fel-feltünedező mezei jószágokon és egy-egy a hadi biz¬ 
tonság által igényelt őrállomáson kiviil terjedelmesebb colonisatio nyomait nem 
mutatják: napnál világosabban magyarázza a római kormány irányelveit.** Kell-e 
ezeknél nagyobb bizonyíték annak beigazolására: hogy a mezei gazdászat czéljaira 
hasonlítható területeknek akkoriban alig tulajdonítottak jelentőséget s Dacia kor¬ 
mányának legfőbb gondját, a tartomány másfélszázadnyi örökös védelmi harczainak 
czélját és bérét a máig oly nagy bőségben jelentkező aranyáldás képezte ? 
A mai Erdély katonai középpontját a modern hadtudomány a Maros középvo¬ 
nalán, különösen Maros-Vásárhelynél keresi és találja meg; holott a rómaiak által 
elfoglalt és megszállva tartott Daciának határvonalai alig néhány kilométerrel odább 
* Tanulmányok a rómaiak daciai aranybányászatáról I. rész. (Értekezések a 
történettudományok köréből. XIV. köt. 6. szám.) 
** Téglás Gábor : A rómaiak aranybányászatának őrvidéke Daciában. (Földrajzi 
Közlemények 1890. évf.) 
(182) 
