A FEJÉR-KÖRÖSVIDEK ROMAI BÁNYA-ADMINISZTRATIÓJA. 
275 
rolniink, hogy nem csupán egyes vidékeknek, mint azt Ampelumban feltételezzük, 
hanem még egyes kiterjedtebb bányaműveknek is külön önálló igazgatóságot szer¬ 
veztek. így Hispániában a mai Sierra Moréna vagy a rómaiak elnevezése szerint 
Mons Marianus külön procnrator igazgatása alá volt helyezve s a proc(urator) 
montis Mariani, procnrator massae Maríanae feliratilag ismeretesek (Corpus Inscrip- 
tionum Latinarum II. 956). 
Még egyes használtabb és becsesebb mámányok bányái is önálló igazgatóságot 
nyertek, mint a Mons Berenicidis porphyrbányáiról (Tliebae mellett) tudjuk, hol Ves- 
pasianus idejében (Kr.u. 72) 0. Juuius Clavianus praefectus montis, mint p.e-aXXáp-/g); 
működött (Corp. Inscript. Latinarum Hl. köt. 72.) Ugyanonnan másokról is van tudo¬ 
másunk. így ORELLi-nél 3380. sz. felirat C.I.L.X, 1129, L.Pinaris—Nattae— praefecto 
Berenicidis; ugyancsak ORELLi-nél 3380 M. Artorius praefectus) montis Berenicidis 
s a Corpus Inscript. Latin. X. 3083 D. Severio praef. praesidiorum et montis Bereni- 
cis stb. Egyiptomban a Mons Claudianus is hzí xp<üro? xov |is-áXX<ov igazgatása alatt 
állott. A ma is világhírű carrarai márványbánya (akkor Lima) valamint Görög¬ 
ország, Kis-Azsia, Afrika többi márványbányái mind külön igazgatóságot nyertek. 
A fémbányászoknál épen szokásos volt az önálló vezetés, s ha számba vesz- 
szük azt a nagy területet, mely Sztanizsa határába eső, Magyarok hegyétől (Dealu 
ungurilor), a Fericseltetőn a Prelucz éjszaki völgyeire, s a Tekerő Pojana felé néző 
keleti lejtőkre átterjed ; ha a Budánál, Felső-Lunkojnál, Kisbányánál, vagy hogy 
újabb közkeletű nevével éljünk: Boiczánál, Trestiánál, Herczegány, majd meg 
Karácsnál kimutatható római bányászatot a több ponton, de legkivált Kőrösbánya- 
Czebe közt mutatkozó aranymosásokkal összekötjük: valóban önkényt kiderül, hogy 
itt megfelelő munka- és hatáskör kínálkozhatott az általam Kőrösbányához feltéte¬ 
lezett subprocurator au rariarum részére. 
Ha tehát a fennebbiekben sikerült igazolnom e feliratilag kimutatható hivatal 
idetartozóságát, még felemlíthetem azt is, hogy a subprocurator aduitól* procuratoris 
tehát olyszertí állást foglalhatott el. a minővel a nagybányai, selmeczbányai bánya¬ 
igazgatósági kerületekben alkalmazott külső hivatalfőnökök bírhatnak. A subpro¬ 
curator is a császári kincstár tiszti létszámához tartozott s a számadása alá eső 
jövedelmeket a «patrimonium caesaris# számára hihetőleg az ampelumi (zalathnai) 
procurator közvetítésével szállította be. Minthogy pedig az aranybányászat vezeté¬ 
sét pusztán kezelő tisztviselőre ruházni az itt naponta előforduló bonyolult bánya¬ 
rendőri, technikai kérdések és intézkedések miatt nem lehetett, valószínűleg a csá¬ 
szári ház alsóbbrendű meghittjeiből egyes kipróbált és épen a bányászatnál szerzett 
gyakorlatok által kitűnt rabszolgák és libertusokból válogatták ki ez állásra a meg¬ 
bízottakat. 
S mert az állás természete az adiutores studiorum, procurator annorum in 
Ostiis, vagy a II. században feltűnő procurator bibliothecarum, a tartományi pos¬ 
taigazgató (praefectus vehiculorum) a tartományi gladiator-iskolák igazgatóéval, az 
adiutor prsefecti annonae, az itáliai utak curatoraéval stb. tehető párhuzamba; eze¬ 
kéhez szabhatták a subprocurator javadalmát is. Ilyen formán Avianus augusti 
libertus subprocurator aurariarum sexaginarius állást tölthetett be vagyis 60,000 
sestertius évi javadalmat húzhatott, a mi még mindig sokkal nagyobb annál, mint 
a mennyivel napjainkban a tudományos és műszaki tudást, a szigorú lelkiisme¬ 
retességet, a so koldalu kivánalmaknak daczára, jutalmazni szokták. 
(185) 
18 * 
