IRODALOM. 
281 
séges, liogy a chemiai hatás csakis ilyen dissociáltan szabad és elektromossággal 
megtöltött ionok között megy végbe. 
Az elmondott elméleti értékű felfedezések az ásványos vizeket azért érdeklik 
közelebbről, mert ezek is, csaknem mind, sóknak hígított oldatai. Következőleg az 
ásványos vizekre nézve is azt tehetjük föl, hogy a bennök levő sók fém- és sav¬ 
maradék ionokra vannak dissociálva. Ámde éppen ezek az alkotórészek azok, 
a melyek az ásványos vizek összetételét hypothesistől mentesen fejezhetik ki, s nem 
közmegegyezésnek, hanem tudományos felfogásnak felelnek meg. Kivételt csak 
töményebb ásványos vizek, nevezetesen a keserű- és némely erősen savanyú vizek 
képezhetnek, a mennyiben ezek sói aránylag kisebb fokban vannak dissociálva. 
A még nem dissociált résznek megállapítása a jövő feladata, de ha az ásványos 
vizekben oldott sóknak ionokra való dissociatióját megengedjük, elképzelhetjük, 
hogy az ásványos vizek rendkívüli hatása a sok elektromossággal töltött ionoktól 
feltételeződik. 
Felette érdekes, hogy az ásványos vizekben foglalt sókról megmondhatjuk, 
hogy vájjon teljesen vagy csak részben vannak-e dissociálva. E végett csak az ásvá¬ 
nyos víz fagyáspont-csökkenését kell meghatározni. Mert ha tekintetbe veszszük, 
hogy Raoult szerint egy gramm molekula anyag 1000 gr vízben 1,85°C fagyáspont- 
csökkenést okoz, a fagyáspont-csökkenés pedig arányos a molekulák számával : 
akkor ha a szerzőtől ajánlott módon meghatározzuk az egyes alkotótrészek mennyi¬ 
ségét 1000 gr vízben s azután az alkotórészek súlyát osztjuk az atomsulylyal, olyan 
hányadosokat kapunk, melyeknek összege egyenlő az ionok gramm-molekuláinak 
számával; és ha most az ásványos víz fagyáspont-csökkenését az ionok gramm¬ 
molekuláinak számával osztjuk, és az alkotórészek teljesen dissociált állapotban 
vannak, a hányadosnak egyenlőnek kell lenni 1,85-al. Szerző, mesterségesen csinált 
olyan haloidos vízzel, melyből 1 literben 8,784 illetőleg 1,757 gr só volt, több 
kísérletet végzett s úgy találta, hogy a töményebb oldattal 4,86 °/o, a hígabbal 
1,67%-al volt az érték kisebb, mint 1,85. 
E kísérletekből következik, hogy az ásványos vizek szerkezetére vonatkozó 
újabb felfogás okadatolt; s lehetséges, hogy már közel jövőben a fagyáspont- 
csökkenés meghatározása, továbbá az elektrolytikus vezetőképesség megmérése 
fognak támogatni, midőn a dissociatio fokát, az ásványos víz szerkezetét akarjuk 
megállapítani, — midőn az elemzés jóságát s az ásványos víznek változott vagy 
változatlan állapotát akarjuk ellenőrizni. Ezeknél fogva, minthogy az ásványos 
vizekben foglalt alkotórészeknek olyan módon való összeállítása, mint azt szerző 
ajánlotta, nemcsak a való összetételt fejezi ki, de még a szerkezetet is jobban meg¬ 
közelíti, mintha az alkotórészeket kényünk kedvünk szerint sókká csoportosítjuk ; 
alig becsülhető eléggé szerző munkája, ki a kir. magy. Orvos-egyesület állandó 
balneologiai bizottságának használatára 74 nevezetesebb ásványos vizet, melyek 
közül 43 hazai, az általa javasolt elv szerint átszámított s az adatokat táblázatokba 
foglalta. Ez átszámításoknál régebbi ajánlatától csak annyiban tért el, hogy a 
carbonátokban a szénsavmaradékot nem a normálcarbonátokban foglalt szénsav¬ 
maradék egy egyenértéksulyára Va C0 3 -ra, hanem hydrocarbonatokban levő 
HC0 3 -ra számította. 
Minthogy továbbá a szénsavhydratot mint a tejsavsorozatba tartozó oxy- 
savat foghatjuk fel s mint ilyen csak egy vegyértékű sav; ennélfogva az egyen¬ 
lői) 
