284 
IRODALOM. 
dék egyenértékek összege. HGO s igen csekély. Az oldott részek absolut súlya 
nagy. A sulpkat és Na + Mg egyenértékek csökkenése szerint a sorrend: 
1. Budapest (Hunyadi János), 2. Budapest (Ferencz-József), 3. Piillna, 
4. Budapest (Deák Ferencz), 5. Saidsckiitz, 6. Budapest (Rákóczy), 7. Alsó-Alap, 
8. Friedrickshall. 
A két utolsó a sósvizekkez kajlik. A budapestiek az oldott részek mennyi¬ 
sége és relatív tartalmuknál fogva első rangnak. A saidsckützi víz relatív nagy 
magnesiumtartalmánál fogva tűnik föl. 
VIII. Halóid vizek. 
Jellemök : A chlor egyenértéke a többi savmaradék, — a nátrium a többi 
fém egyenérték összege fölé emelkedik. J -f B egyenérték > 0,2. Jód és króm 
egyenérték csökkenése szerint a sorrend: 1. Heilbrunn, 2. Csíz (Uj forrás), 
3. Hall, 4. Csíz (Régi forrás), 5. Kreuznack, 6. Szobráncz. 
Kreuznach a sós — Szobráncz a kénes vizekhez átmenet. A négy első mind 
kiváló s a sorrend szerint értékesek. 
IX. Hévvizek. 
Jellemök: 24°C-nál magasabb hőmérséklet s az oldott alkotórészek cse¬ 
kélysége. 
Fajtái: 
aj lúgos és sós vizek: 1. Ems (Kesselbrunn), 2. Ems (Felsenquelle), 
3. Lippik. 
b) .Lúgos és sulpkatos vizek : 1. Ivarlsbad (Scklossbrunn), 2. Karlsbad (Mükl- 
brunn). 
c ) Vasas kévvizek l /a Fe > 0,5. — 1. Viknye, 2. Szliács (tükörfürdő). E ket- 
tőkez kasonlítkató Neuenahr ; de ez lúgos savanyúvíz. 
d) Kénes kévvizek, sulpkid, kén egyenérték-összege > 0,2.— 1. Pöstyén, 
2. Harkány, 3. Budapest (Városliget), 4. Budapest (Margitsziget), 5. Herkules 
(Erzsébet-forrás), 6. Herkules (Szapáry-forrás), 7. Herkules (Lajos forrás). 
Magas kőmérséklet és kéntartalmú vegyületeinél fogva a négy első kiváló. 
A károm utóbbiban nincs kydrocarbonat, de van sok cklorid. E csoport 
vizeihez a 74 átszámított vizek közt foglalt külföldi vizek alig hasonlíthatók. 
e) Vegyes kévvizek : 1. Herkules-forrás, 2. Stubnya. 
A négy első csoport savanyú vizei között megállapítható eltéréseket is föl¬ 
említi. Az összes csoportok után pedig főleg az orvosok tájékoztatása miatt a 
szolyvai, giesskübli, szliácsi és langenschwalbacki vizet részletesebben is össze¬ 
hasonlítja szerző, mi által éppen azok, a kiknek felvilágosításától és működésétől 
leginkább függ, hogy hazai ásványvíz-kereskedelmünk föllendüljön, kitűnő tájé¬ 
koztatásban részesülnek. Magának az értekezésnek megbecsülhetetlen haszna 
abban áll, hogy míg egy részről egymással össze nem kasonlítkató módon ismer¬ 
tetett ásványos vizeink most már tárgyilagos alapon összehasonlíthatók, más 
részről kijelöli, hogy az ásványos vizek tanulmányozásánál a tudomány újabb 
vívmányai milyen értelemben értékesíthetők. 
Ilosvay Lajos. 
( 194 ) 
