Dl STAUB M.: 
2 
Zipser indítványát a vándorgyűlés még aznap tartott közgyűlésén 
nagy lelkesedéssel elfogadta, az aláírást azonnal megnyitották, de a remélt 
3000 pengő forint soha, de soha sem folyt be; sőt a Zipser ajánlotta egye¬ 
sület még mai alakjában sem mindeddig nem mutathatott ki 3000 pengő 
forintnyi jövedelmet egyesegyedül tagjainak befizetett évdíjai után ! 
Az első aláíró a vándorgyűlés elnöke, herczeg Eszterházy Pál volt 
400 pengő forinttal, mert a mint ezt a közgyűlés jegyzőkönyvének XXI-ik 
pontja megörökítette, «a főméltóságu elnök minden közhaszonnal kecseg¬ 
tető vállalatnak örömmel nyújtván segédkezet, szívesen hajlott ily létre¬ 
hozandó és czélszerüleg alakuló társulatot pártfogása alá főgadni.» 
A vándorgyűlés számos tagja annak befejezte után otthona felé indult; 
nemsokára hazánk politikai ege elhomályosodott, a felhők rémületesen 
elsötétedtek és a belőlok szikrázó villámok vérrel áztatták hazánk földjét! 
Zipser Endre bányászegyesülete nem jött létre; de még a vándor- 
gyűlés jelentése is, mely e nevezetes mozgalmat számunkra megörökítette, 
csak 1863-ban látott napvilágot, éveken át nem akadt alkalom, hogy a 
magas pártfogó nagylelkű ajánlatát igénybe vehették volna. Midőn megint 
csend lett a hazában, olyan csend, melyben még a poéta és a tudós tollá¬ 
nak perczegése is fölkelthette a gyanút, midőn még csirájában is akartak 
megfojtani mindent, a mi hazánk nemzeti kulturéletet fölébresztette volna, 
egynéhány derék hazafi hozzáfogott Zipser indítványának megvalósításá¬ 
hoz és végre, a hatalmasak különös kedvezése folytán, 1850 julius havában 
tarthatta «a magyarhoni földtani társulat)) Kubinyi Ágoston elnöklete alatt 
első közgyűlését. Szervezete egészen elütött Zipser eredeti eszméjétől; a 
két 8 —lOölnyi mélységig hatoló fúróval kiránduló bányász helyett Kovács 
Gyula szaktársam és a társulat valóságos első titkára Kubinyi Ferencz tár¬ 
saságában elindult a Hegyaljára, hogy ott a szép és gazdag fosszil flórát 
gyűjtsék. A bő anyaggal hazatérő, de majdnem minden segédeszközt nél¬ 
külöző Kovács Gyula bámulatos módon megküzdött a nehézségekkel és 
megírta Erdőbénye és Tálya szép flóráját, rajzolta a hozzávaló képeket; de 
minden valószínűség szerint a becses munka Kovács hátrahagyott kéziratai 
közé került volna, ha nem segít a magas pártfogó első ízben befizetett 
pártfogó díja. Erről hálával emlékezik meg maga Kovács, társulatunk első 
és általa szerkesztett, de csak 1856-ban megjelent «A magyarhoni földtani 
ülésén, Hauee, akkor még a zsenge cs. kir. bányászati múzeum assistense, ma pedig 
a cs. kir. természetrajzi udvari muzeurn intendánsa és társulatunk tiszteleti tagja, 
bemutatta az osztrák birodalomnak Haidinger Vilmos vezetése alatt lS4b-ban készült 
«geognostikai» térképét és előadását azon remény kijelentésével fejezte be, hogy az 
alakulandó magyar egyesület törekvése na földisme (geognosia) és bányásztudomány¬ 
nak új rugót adni, hazánkban e tudományokban ríj időszakot fog nyitani stb.» Fáj¬ 
dalom, egy félszázadnak kellett elvonulnia, mig mi is bemutathatjuk Magyarországnak 
első, magyar geológusok készitette geológiai térképét. 
(2) 
