GEOLÓGIAI ÜTI VÁZLATOK ÉSZAK-AMERIKÁBÓL. 
25 
kívül homályos nap volt; csaknem oly sötét volt, mint éjjel, eltekintve vala¬ 
mely gyönge, vöröses, komor fénytől. Egész nap gyertyákat kellett égetni. 
A levegő telve volt finom hamuval, mely az illető jelentésben fehér faha¬ 
muval van összehasonlítva. A levegő különben teljesen csendes volt, szint¬ 
úgy nem éreztek földrengéseket s nem hallottak földalatti morajt sem. 
Mikor az ég ismét kiderült, látni lehetett, hogy a hegynek különben tiszta 
fehér hóteteje a hamueső által barnára van festve. Más jelentések szerint 
lávaömlés is történt, a mi azonban nem biztos. Hosszabb, ámbár többször 
megszakított működési időszak az 1842. évvel kezdődik és tart egész 
1854-ig. Ebben az időszakban a hegy következő években volt tevékeny: 
1842-ben (két hónapig), 1843- és 1844-ben (összesen 3 hónapon felül), 
1846-, 1852-, 1854-ben (70 napig, februárius 1-től április 10-ig). Az 1842-ik 
év októberében a Mt. Helens csúcsát hirtelen sötét füstfelleg borította el, 
mely folyton növekedett, és sűrű tömegekben sötétítette el délkelet fele az 
eget. Miután az első, legsűrűbb tömegek kissé elhúzódtak, a vidék külön¬ 
böző pontjairól világosan lehetett látni, hogy a hegy északi oldalán, kevés- 
sel a csúcs alatt, eruptio történik. A szél ezalatt ENy-ról fújt es 30—50mer- 
földnyire DK-i irányban hamu és porból álló eső hullott és oly bőven 
borította el a talajt, hogy nagy mennyiségeket gyűjthettek belőle. 1843 no¬ 
vember 23-án a Helens a Dalles és a Columbia Pdver kornyékét egesz 
50 mérföldnyi távolságra borította el hamuesővel s folytonos tevékenység¬ 
ben maradt 1844 februárius 16-ig. Sűrű füsttömegek emelkedtek fel óriási 
oszlopokban a kráterből s részben ügy világítottak éjjel, mint a tűz. Ez bi¬ 
zonyára az a kitörés, a melyet már v. Humboldt* ** megemlít; csakhogy ő 
mint dátumot, 1742 november 23-át említi. HuMBOLDT-nak tehát teljesen 
igaza van, ha Kosmosának idézett, az 1858. évben megjelent kötetében a 
Mt. Helenst a tevékeny vulkánok közé sorolja s azt a megjegyzést teszi, 
hogy a csúcsán levő kráter folytonosan füstölög. Ezenfelül, mint Zittel 
megjegyzi,* a hegy közelében, a Cispus folyónál, kidőlt fákat találtak, 1—2 
lábnyi vastag vulkáni hamuréteggel borítva s Emmons geológus a távcsővel 
egy hatalmas, a hegyoldalak erdőtakaróját mérföldnyi távolságra félbesza- 
szakító lávaáramot figyelhetett meg. 
A megmászásnál Plummer kiindulási pontul Little Fals helységet vá¬ 
lasztotta, mely a Northern Pacific E. R. mellett a Cowlitz River közelében 
fekszik. Hogy mily fárasztó Washington vulkánjainak a felkeresése (kivéve 
most Tacomát), legjobban kitűnik abból a tényből, hogy PLUHMEE-nek a 
hegy lábáig négyszer kellett pihenőt tartania, továbbá kétszer magán a 
begyen, és még kétszer a Little Fallsbe való visszatértekor; a Mt. Tacoma 
* Humboldt: Kosmos IV. p. 441. 
** Zittel 1. c. p. 12. 
( 25 ) 
