Dl FÉLIX JÁNOS 
20 
megmászásánál jelenleg csak egy bivouak szükséges. Little Falls után elő- 
szőr Toledo mellett haladtak el s erre a Cowlitz Kiver völgyét keresztezték, 
a második napon a Green Kiver és a Nortk Foutle Riverét s ezután körül¬ 
belül KDK-i irányban a Main Toutle Kivernek, mely a Helens északi ol¬ 
dalán levő glecserekből ered, a leggyönyörűbb őserdővel borított völgyét 
követték. A negyedik napon számos vulkáni bombát találtak s elérkeztek a 
vulkán tulajdonképeni lábához, a melynek jég- és hóborította csúcsát 
azonban csak a következő reggelen pillantották meg, a mikor a völgy 
kemény két órai emelkedés után hirtelen D-nek fordult. Most csaknem déli 
irányban egy teknőben másztak felfelé, mely egykori glecsermedenczének 
bizonyult. Többször kellett régi morénákon áthaladniok, s délfelé (az 5-ik 
napon) elérkeztek az erdők felső határához. További emelkedés után a 
csúcs alatt két typikus krátert, s azoknak környékén a legvadabb vulkáni 
tevékenység nyomait fedezték fel. «It appeared as though the north sídé 
of the mountain had been literally blown off and the débris scattered all 
over the country.» A nagyobbik kráterre való felmászás eleinte ezektől 
nyugatra fekvő meredek, jeges lejtőkön történt; miután ezek nagy liasa- 
dékok következtében járhatatlanokká váltak, ismét csak repedéses szikla¬ 
hátakon lehetett előre jutni. Végre azonban ezek oly meredekek és repede¬ 
zettek lettek, hogy a merész mászók visszatérni kényszerültek, s csak a 
következő napon, miután még inkább jobban a hegy nyugati oldala felé 
fordultak, sikerült nekik nagy nehézségek és sokféle veszedelem (jégolda¬ 
lak, kőzápor) között a csúcsra feljutni. 
Ezen az úton Plummer a glecserek egyikén sajátságos, diagonális 
morénát fedezett fel; t. i. egy törmelékszalagot, mely rézsűt (és pedig 
DK-ről ENy-ra) a glecser egyik szelétől a másikig húzódott. Ez a kis gle- 
cser repedések nélküli volt. hajlása 20 fokot tett ki. A moréna mintegy 
300 lábnyi hosszú és 5 láb magas, alapján pedig 20 láb szeles volt. Petro- 
graphiai tekintetben kőzetanyaga nem különbözött a nagyszámú többi meg¬ 
figyelt oldal- és végmorénától, de az egyes görgetegek jobban le voltak 
koptatva, és legömbölyítve, azonfelül sokkal kisebbek és egymáshoz hason¬ 
lóbbak voltak nagyság tekintetében, mint a többi moréna törmelékei és 
görgetegei. Az említett tulajdonságoknál fogva ez a képződmény a többitől 
teljesen elütő jelleggel birt. Felső végével egy régibb oldalmorénához ért. 
Ezen leírás nyomán RussEL-lel * együtt feltehetjük, hogy ez a sajátságos 
görgetegszalagot valami jégtunnelben, egy intraglaciális vízfolyás rakta 
le, s hogy azon régi glecser vastagságának megfogytával annak felüle¬ 
tére került. 
Később körülbelül 600 acres-nyi kiterjedésű területen haladtak át, a 
i: V. ö. G. C. Edssel jegyzetét Fbed. G. Plummer: A diagonal maraino 
cziinii czikkéhez Amer. Geologist. Vol. XII. No. 4. 1893 oct. p. 232. 
(26) 
