ALLUVIÁLIS telep. 
99 
az előbb leírt rétegek terjedése elé. A quarzandesit kitódulása már a hegy¬ 
ség alakjában is ki van fejezve, mert magasan emelkedik gerinczeivel és 
ormaival a tertiser üledékek domblánczai fölé. E dacittömegen keresztül 
mély és szűk völgyszakaszban távozik a Sebes-Kőrös a bánffy-hunyadi 
medenczéből. A folyó és a völgy képe itt minden tekintetben megváltozik. 
Míg fenn a tnlajdonképeni forrásvidéken, a völgy széles, a völgyfalak ala¬ 
csonyak és a folyó iszapos vize lomhán mozdul a csekély eséssel biró 
fenéklejtőn, addig itt magas és meredek hegyoldalak környezik a keskeny 
völgyfenéken kígyózó tiszta vizű folyót. A quarzandesit kitódulása tehát 
nemcsak geológiai, hanem hydrographiai határt is jelez, mert itt van a 
Sebes-Kőrös forrásvidékének alsó határa. E dolgozatban csupán azon jelen¬ 
ségek elősorolására szorítkozom, melyek a Sebes-Kőrös felső szakaszában, 
a quarzandesit kitódulásánál látható áttörési területig a folyó medrében, 
partjain és árterületén észlelhetők. 
Mint keskeny szalag húzódik tova az alluviális talaj, követvén min¬ 
denütt a Sebes-Kőrös partjait s jelezvén ez által a folyó döntő szerepét a 
telep képződése- és továbbfejlődésénél. E völgyszakaszban a telep hosszú¬ 
sága 19,5 km ; szélessége pedig nagyon különböző. Legkeskenyebb a folyó 
eredeténél, valamint a völgyszakasz alsó határán az áttörési területnél. 
E két végpont közötti területen egyenletesen kiszélesedik s körülbelül 
400 méternyi átlagos szélességű. Az alluviális talaj vastagságára vonatkozó 
adatokkal, fájdalom nem rendelkezem. Bánffy-Hunyad községben kútásás 
alkalmával alig mutatkozott 1 m-nyi vastagnak. Ez azonban nem lehet 
irányadó a telep vastagságának megítélésénél, mert a község nem a tulaj- 
donképeni völgyfenéken, hanem azon diluviálís hátság szélén fekszik, mely 
a völgy baloldalán húzódik. A völgyfenéken az alluvium mélysége, vagy 
inkább vastagsága sokkal tetemesebb lehet. Ily körülmények közt a völgy 
geológiai keresztszelvényét híven meg nem rajzolhatjuk, mert semmi tám¬ 
pontot sem találunk arra nézve, hogy a rétegvastagságot csak hozzávetőleg 
is megítéljük. A völgyfenék szélességéhez viszonyítani a fel-talaj mélységét 
csak oly vállalkozás, mint valamely tó víztükrének terjedelméből következ¬ 
tetni annak mélységére. A telepet vizsgálva legpontosabban a felületi saját¬ 
ságokat vehetjük szemügyre. A folyó 628 m magasságban ered a tenger 
színtája felett. Kőrösfőnél 608 m, Bánffy-Hunyadnál 550 m, a völgyszakasz 
alsó határán pedig körülbelül 520 m magasan folyik és így Kőrösfőtől az 
áttörési területig 16 km-nyi úton km-enként esése 5,5 m. A fenéklejtő 
hosszanti esése aránylag csekély lévén, a Sebes-Kőrös e szakaszában feltűnő 
lassan folyik. Más folyóknál rendes körülmények közt a forrásvidéken 
tapasztaljuk a legnagyobb sebességet, mig alább fokozatosan enyhébb haj¬ 
lású lejtőkön a folyóvíz sebessége csökken; itt pedig a forrásvidéken 
enyhe lejtőkön siklik tova a víz s csak alább Remeténél lép meredekebb 
lejtőkre. 
(71) 
7* 
