ALLUVIÁLIS TELEP. 
105 
A 4-ik számú képen a szemlélővel szemben szintén látható egy cse¬ 
kély terjedelmű lecsúszott partrészlet. A leszakadt partrészletek hosszúsága 
sok helyen 8—10 m és néha két különböző időben leszakadt és egymásra 
borult partpadokat is láthatunk; melyek a folyó medrében terraszokat 
képeznek. 
Bármily alakban is történjék azonban a csuszamlás, vagy omlás, 
következménye mindig az, hogy a folyó vizét a keskeny mederben az 
átellenes partnak veti és azt alámosni kényszeríti. Ezzel pedig a csuszam- 
5. ábra. 
lás megadja az impulsust kanyarulat keletkezésére. Ha mindkét parton 
egyszerre következnék be partszakadás, akkor ennek csupán az volna a 
következménye, hogy a víz eredeti folyási irányát megtartva s az akadály 
mögött feltorlódva, azt eltávolítani igyekeznék. Ez azonban ritka eset; 
minthogy leggyakrabban csak egyoldalú partszakadásokat látunk, a ka¬ 
nyarulatok képződésének igaz okául csak ezt tekinthetjük. 
De lássuk most egy kanyarulat fokozatos fejlődését. Tegyük fel, hogy 
(a, b) parton (5. ábra I. rajz) repedés keletkezett és mint a H. rajz mutatja, 
(g) partrészlet már a folyó medrébe csúszott. A folyó sodra, mely eddig 
(e, f) irányban haladt, most a lecsúszott földdarab által feltartóztatva irányt 
változtatni kénytelen. Megtámadja tehát az átellenes partot (i) ponton s azt 
félkör alakban alámosván, a rugalmas testek ütközési törvényéből kifolyó- 
(77) 
