106 
SOBANYI GYULA : 
lag (i) ponttól a beesési szöggel megegyező szög alatt ismét az átellenes 
partnak dűl, azt szintén (k) ponton támadván meg. így keletkezik a kanya¬ 
rulat. A folyó sodra által megtámadott pontok (e, i és k) folytonos omlás¬ 
nak, elporlásnak vannak kitéve, mert a víz e helyeken a partokat alámossa, 
s a csekély részletekben lehulló törmeléket eltávolítja. Ha e körülményt 
figyelembe veszszük, elméletben a kanyarulat továbbfejlődési irányát kije¬ 
lölhetjük. 
A képződő kanyarulatban első sorban (e) pont, vagyis a lecsúszott 
földdarab felső vége van kitéve a víz ostromának. Ha a földtömeg nem 
igen nagy, megtörténik, hogy a víz azt rövid idő alatt eltávolítja s ez eset¬ 
ben nem képez a folyó hajlatot, csupán a meder kitágításában nyilatkozik 
a csuszamlás hatása. Ha azonban a víz nem bírja elég gyorsan eltávolítani 
az akadályt, akkor okvetlenül kanyarulat keletkezik. A lecsúszott földtömeg 
felső végén az elporlás, vagy elmosás a víz futási irányával megegyezőleg 
lefelé halad. Ebből kiviláglik, hogy (c, d) parton a víz támadási pontja sem 
állandó, hanem (7-től c) felé szintén előhalad. És ha most figyelembe vesz¬ 
szük, hogy (i) ponton a víz teljesen ép parton kezdte a bontás munkáját és 
a támadás pontját megváltoztatva, (m)-nél már megbontott partrészleten 
folytatja azt; látjuk, hogy ennek (m) ponton (i)-hez viszonyítva, csak a 
part fokozottabb kivájása lehet a következménye. így tehát a kanyarulat 
kereszttengelye, melyet (g,m)-né\ mérünk, fokozatosan növekedik. 
A kanyarulat keletkezésének kezdetén (II. rajz) (c, d) parton (i )-nél 
a folyó sodrának támadása, a parthoz viszonyítva bizonyos szög alatt törté¬ 
nik s onnan a víz a beesési szöggel megegyező szög alatt indul (a, b) part 
felé. Ha azonban (c, d) part a támadás következtében félkörösen már kivá- 
jatott, akkor a visszaverődés iránya is változik, mert most már (III. rajz) 
a támadás irányát nem mint a II. rajzon (c, d) partra, hanem a kanyarulat¬ 
ban (III. rajz) (e, f) egyenesre vonatkoztatjuk. Innen pedig a beesés-szöggel 
megegyező visszaverődés-szög alatt (m) ponton áthaladó (a, b) képzelt egye¬ 
nesre tereltetik a víz sodra s csak azután az átellenes parthoz (n)-be. Ebből 
pedig csak az következik, hogy a fejlődő kanyarulatban a kereszttengely 
növekedésével a támadáspontok száma is nő; mert míg a II. rajzon csak 
(e, i és k), a III. rajzon már (o, i, m és n) szerepelnek megtámadott pontok 
gyanánt. Mikor pedig a kanyarulat a IV. rajzon feltüntetett fejlődést elérte, 
egyszersmind a támadás-pontok száma ötre szaporodott. Itt rögtön feltűnik, 
hogy a víz sodrának (e) ponton, valamint a kanyarulat alsó részén (o, f) 
irányban való támadása (f, e) távolságot folytonosan apasztja s ezáltal a 
kanyarulat áttörését előkészíti. 
I)e mi történik a kanyarulatban magasabb vízállás alkalmával ? A víz 
sodra magasabb vízállásnál általában nem nagyon változik és a meder leg¬ 
mélyebb vonalát követi. A lecsúszott földrészlet fölött pedig (II. rajz), vala¬ 
mint mindazon helyeken, melyeket a víz sodra nem érint, iszapolás, törrne- 
(78) 
