TRAXLER LÁSZLÓ : A HÉVÍZI ISZAP. 
109 
a hévízi iszap szivacs spikülái. 
Dr. Traxrer László-íóI.* 
(Ebhez a Il-ik tábla). 
A Keszthely melletti v Hévíz» tó fenekét Va egész 1 1 /a m-nyi vastag¬ 
ságban egy sajátszerű, a köznép által találóan «korpádnak nevezett iszap 
fedi, a mely egyéb szerves és szervetlen alkotórészein kívül jelentékeny 
mennyiségű szivacs spikulákat is tartalmaz. Ezek figyelmemet részint 
Francé REZső-nek a balatoni iszapot illető közleménye,** részint a meleg- 
vizű tónak a közönségesnél többet ígérő szivacsfaunája következtében fel- 
költvén, megkisérlettem meghatározni azon fajokat, a melyeknek vázait 
ezen spikulák alkották. Vizsgálataim ugyan befejezetlenek, mégis az ered¬ 
mények ennek daczára is elég érdekesek arra, hogy közzétételüket tovább 
ne halogassam. 
Az iszapból salétromsavval való főzés, majd iszapolás utján meglehe¬ 
tős tisztán kiválasztható spikulák három csoportba sorozhatok: 1. amfidis- 
kusok, 2. kicsiny gemmula tűk, 3. nagy skelett tűk. 
Az amfidiskusok tengelyének hossza 20—24 ;x, a korong átmérője 
16—20 |jl A korong csipkés, a csipkék száma 15—20, a csipkék közti be¬ 
vágások nem igen mélyek. A tengely vastagsága 5—6 ja, legtöbbször egé¬ 
szen sima, némelykor azonban 1—2 nagy tüske látható rajta, vagy egész 
felületén apró tüskés. Mindezen jelek teljesen elégségesek arra, hogy ben- 
nök az Ephydatia fluviatilis (Lbkn.) Vejd. amfidiskusait, jóllehet ezeket 
nagyságban egy kissé felülmúlják, kétséget kizárólag felismerhessük. 
A gemmula tűk 70—85 [l hosszúak és 6—8 [j. vastagok, de akadnak 
olyanok is, a melyek hasonló vastagság mellett csak 40—50 (j, hosszúak ; 
hengeresek, tompavégüek, felületükön tüskések; a tüskék nagyok, kúpo- 
* Bemutattatott az 1894. november 7-én tartott szakülésen. 
** Földtani Közlöny XXIV. 111—16. 1. — A « Hévíz » iszapjának bőrizgató 
hatása éppen lígy, mint ezt a balatoni iszapról Francé Bezső megjegyzi, a kovaspiku- 
láktól van. Nem csupán abból következtetem ezt, hogy a spikulák a diatomáknál 
erre alakjuk- és nagyságuknál fogva alkalmasabbak, hanem mert ismeretes, hogy az 
édesvízi szivacsokat ily hatás elérésére a gyógyászatban elég kiterjedten alkalmazzák, 
s hazánk némely vidékein és egyebütt is, de kiváltképen Oroszországban mint 
kedvelt népgyógyszer általánosan ismertek. V. ö. MemiiHH'B: Kypc r i. <i>apMaKorH 03 Íii C. 
IleTepcöypri). 1888. 188. 1., továbbá O. Grimm. Fisliing and Hunting on Russian Waters. 
St. Petersburg, 1883. 55. 1. stb. 
(81) 
