114 
LŐRENTHEY IMRE i 
4. Planorbis (Gyraulus) crista Linné. 
1860. Planorbis crista L. Rolle. Ugyanott, pag. 25. Taf. II. Fig. 3. 
Míg a homokban csak egy példányt találtam, addig a fehér laza agyag¬ 
ból három typusos példányt gyűjtöttem. Náddal sűrűn benőtt álló vizekben 
és hegyi tavakban fordul elő. Nagy-Szeben környékén ma is él. 
5. Planorbis (Gyraulus) glaber Jeffreys. 
A fekete homokból szedtem ki 22 példányt, melyet ide számítok. Pél¬ 
dányaimon nem látszanak a jellegek úgy, mint az élő alakoknál. A kanya¬ 
rulatok felül a középpontban bemélyedtek, alul lapos tál alakúlag mélyed¬ 
nek he. A ház 4,5—5 kanyarulatból áll, korongalakú. A kanyarulatok elég 
hirtelenül növekednek, az utolsó hirtelenebből és erősebben szélesből ki, 
mint a typusnál és így a szájnyílás sem onyomott-kerekdeden tojásdad», 
hanem csak kerekdeden tojásdad. A varratok mélyek. Alakjaim valamivel 
kisebbek, mint a most élők, ezeknek csaknem a fele vagy kétharmada. 
6. Planorbis (Tropodiscus) marginatus Drapaknaud. 
Ezen fajnak, a mely a fekete homokban leggyakoribb, több mint száz 
példányát gyűjtöttem, ezek között azonban ép kevés van. Az ép példányok 
6—7 gyengén növekedő kanyarulatból állanak, a melyeket erős varratvonal 
különít el egymástól. A ház mindkét oldalt gyengén homorú, csakhogy míg 
felül a kanyarulatok domboruak, addig alul csaknem laposak és élezettek. 
Az utolsó kanyarulat még egyszer olyan széles, mint az utolsóelőtti. A száj¬ 
nyílás ferdén tojásdad, ott, a hol az utolsóelőtti kanyarulattal érintkezik, 
gyengén kimetszett. Az ajak éles. Állóvizekben az erdélyi részekben ma is él. 
Ezen fajnak összenyomott héja helyenként oly nagy mennyiség¬ 
ben fordul elő a lignitben is, hogy egész mészréteget képez. 
7. Clausilia sp. 
Egy 12 gyengén növekedő kanyarulatból álló házat találtam, ugyan¬ 
csak a fekete homokban, mely kékes színű, helyenként fehér foltokkal. A ház 
10 mm magas és 2,5 mm széles, linóm bordákkal sűrűn van fedve. A száj¬ 
nyílás csaknem hosszúkás négyszög alakú, a szélei fogyatékosak. Az utolsó 
kanyarulaton a köldökhöz közel egy erős, majd egy gyengébb ráncz fut 
a szájnyílás széléhez. 
A szájnyílásban megvan az alsó, a felső és a belső ajkon lévő lemez, 
de mivel ezeknek egymáshoz való viszonya nem tanulmányozható, nem 
lehet megállapítani, hogy melyik alnemhez s fajhoz tartozik. 
( 86 ) 
