118 
R. v. STERNECK : 
tőzegtelepből ismertettem e folyóirat hasábjain,* ezen lignitben nem igen 
gyakori, csak nehány pánczélmaradványt észleltem, melyeken az ezekre 
jellemző díszítések még jól kivehetők. Ezek átmérője 15 p volt. 
Nagy számban fordultak végre elő az anyagban Spongilla tűk is, 
melyek a közönséges édesvízi szivacsra mutatnak. 
Az így constatált mikroszkopos növény- és állatvilág tökéletesen meg¬ 
egyezik a recens állandóvizű, növénydús pocsolyák és kisebb állóvizek 
állat- és növénytársaságával, különösen jellemzők a Pinnulariák, Cocco- 
neisek és Diffiugiák. Az Epithemia, Cocconeis és Synedra, de különösen az 
első kettő, helyhez kötött szervezetek, melyek rendesen más növényekre, 
úgy mint Vaucheriákra és Cladophorákra tapadnak. Előfordulások arra is 
enged következtetnünk, hogy gazdanövényeik is népesítették hajdan lelethe¬ 
lyük vizét. A talált kősejtek pedig igen jól férnek meg azon feltevéssel, hogy 
ezek a valamikori mocsár szélét benövő Juncaceák maradványai. 
Az anyag mikroszkopos megvizsgálása tehát megerősíti a többi 
zárvány alapján levonható feltevést, tudni illik azt, hogy ezen lignit egy 
hajdani kis terjedelmű, növénydús, szélén juncaceákkal benőtt mocsárban 
kéj)ződött. 
RELATÍV nehézségi mérések. 
(Relatíve Schwerebestimmungen, von Oberstlieutenant Róbert v. Sternece. 
Separatabdruck aus den Mittheilungen des k. u. k. militár-geographisclien 
Institutes, XIII. Bd. Wien. 1894.) 
Ez czíme azon úgy geodesiailag, mint geologiailag rendkívül fontos munká¬ 
nak, melyben a szerző Ausztria-Magyarországban eszközölt relatív ingaméréseiró'l 
beszámol. A munka kezdeményezése 1894-ig nyúlik vissza; ez idő után foglalko¬ 
zott a katonai geográfiái intézet csillagászati osztályának tudós vezetője a nehéz¬ 
ségi erő mérésével a Föld belsejében, és 1888-től 1893 végéig folyt szakadatlanul 
azon munka, melynek eredményéről e sorok fogalmat akarnak adni s mely most 
előzetes befejezést is nyert. Az egyes évek munkálatait hasonló czímű értekezé¬ 
sek adják, melyek az idéztem helyen korábbi években jelentek meg. 14, részben 
bajor, részben olasz területen fekvő állomást beleértve, melyek megvizsgálása az 
Alpok nehézségi viszonyainak tanulmányozásánál vált szükségessé, az értekezés 
309 állomáson adja a nehézségi gyorsulás pontosan megfigyelt és tengerre redukált 
értékét, és elég nagy számú azon állomások jegyzéke is, mely közelítő függő ónel- 
téréseket szolgáltat. Ez állomások közül 40 elég egyenletesen eloszlott pont esik 
Cseh-Morvaországra, két elszigetelt pont Szarajevóra és Raguzára, a többi 267 tel¬ 
jesen összefüggő, Marosvásárhelytől Bregenzig terjedő lánczolatot képez. E láncz 
* Földtani Közlöny, XXIV. köt. 115. 1. 
(90) 
