120 
r. v. sterneck: 
jával kényelmesen átdugkató, míg azután 90°-kal megforgatva, éleivel a lemezre 
ráfekszik. E nyílás kisebbik tengelye irányában még két más, sárgarézhengerrel 
kitöltött nyílás van, melyre az inga segédólei feküsznek úgy, hogy a tulajdonképeni 
élek mintegy fél mm-nyire az achátlemez fölött lebegnek. E két rézhenger közös 
emelővel sülyeszthető és emelhető; a sülyesztés ráfekteti az ingát tulaj donképeni 
éleivel a lemezre, midőn is a segédélek a rézhengerek fölött maradt nyílásaiba 
sülyedvén, tovább szerepet nem játszanak ; az emelés ellenben kiakasztja ismét az 
ingát. Ez emelő lassújáratú csavarral mozgatható, úgy hogy minden zökkenés 
ki van zárva. A felső gyűrű, melyen az achátlemez természetesen feszültség nél¬ 
kül nyugszik, még egy álló síktükröt is hord, mely az inga nyugalmi helyzetében 
az ingán levő tükörrel két csavar segélyével párhuzamosan állítható. Az állvány 
alsó gyűrűje még egy megakasztót is hord, mely az ingát minden kívánt amplitú¬ 
dóban fogva tartja és elforgatás után zökkenés nélkül eleresztve, lengésbe hozza. 
Az egész műszert légáramlások, por és gyors hőmérsékleti változások ellen 
üvegszekrény védi, mely mindazonáltal az ingán szükséges valamennyi műveletet 
kívülről is enged megtenni. Igen pontos és különösen az ingarúd közepes hő¬ 
mérsékletét mutató tliermometer a műszer fontos kisérő része. 
A lengési idő meghatározására szolgáló úgynevezett coincidentia-készülék 
a következő berendezéssel bír. Prismatikus, 20 cm hosszú, 10 cm széles és 14 cm 
magas sárgarózszekrényen vagy nyolczszoros nagyítású, fonalkereszttel ellátott 
távcső nyugszik. A szekrény elölső oldalán fehér üvegre festett skálát hord, olda¬ 
lán pedig nyílás van, melyen át a szekrény belsejében lévő tükör segélyével a 
skála hátulról megvilágítható. A távcső úgy állítandó, hogy az inga tükrében 
a skála reflektált képét lássuk, még pedig fel- és le mozogva, ha az inga leng. 
A skála 0 pontja át van törve ; mögötte egyenlő magasságban kis fémlemez van, 
melynek 0,5 mm széles vízszintes rése a skála 0 pontját pótolja. A távcsőben tehát 
a skála 0 pontja helyett fényes vonal fog látszani. E lemez mögött nehány mm-re 
még másik egészen hasonló réssel ellátott lemez is van, mely azonban egy 
elektromágnes emelőjére van erősítve; áramzárás pillanatában a lemez lefelé, 
áramnyitás pillanatában ellenrugó segítségével felfelé mozog. Természetes, hogy 
most a távcsőben fénycsikot csak akkor fogunk láthatni, ha a két lemez rései 
összeesnek. A mozgó lemez úgy állítható, hogy ez összeesés a horgony mozgása 
közben létesüljön, úgy hogy áramzárás- és nyitáskor is egy-egy fényvillám létesül. 
Ha az elektromágnest másodperczes clironometerrel kapcsoljuk össze, akkor a rés 
fényes képe másodperczenkint kétszer villan fel, és ha az áramzárással járó kevésbbé 
szabatos képet egészen figyelmen kívül hagyjuk, a következő jelenséget tapasztal¬ 
hatjuk : lengő inga mellett, melynek lengési ideje (vagy annak egész többszörösei 
vagy aliquot törtrészei) nem vág össze egészen pontosan az óra áram zárási közei¬ 
vel, a fényes csík a távcső látmezejének mindig más-más pontján jelenik meg: 
eleinte a horizontális fonal felett, majd ehhez lassan közeledik, vele összeesik, 
azután lefelé vándorol, megfordúl és bizonyos idő múlva ismét a horizontális 
fonálra esik. Világos jelenség, mert az inga a másodperczenkint szabályosan egy¬ 
másra következő áramnyitások pillanatában mindig más-más helyzetet foglal el 
a távcsővel szemben, és ugyanazon helyzetet csak akkor, ha a esik is a látmező 
ugyanazon, pl. a fonalkereszt horizontális fonala által megjelölt pontjában áll. 
Ez időközökben az inga egy teljes lengéssel többet vagy kevesebbet végzett, mint 
(92) 
