A SZOBI SÁGHHEGY ANDESirjÁROL ÉS KŐZETZÁüVÁNYAIRÓL. 
163 
Mindezek után kérdés, vájjon ezen hasonló tektonikai viszonyok nem 
hasonló eredetre, közös okra vezethetők-e vissza? 
Áttérve a Sághhegy andesitjában levő kőzetzárványokra, mondhatjuk, 
hogy a milyen kis, eppen olyan becses documentumok, mert a földkéreg 
hozzáferhetlen helyeiről származnak és olyan kőzetekről nyújtanak nemi 
felvilágosítást, melyek nemcsak a közvetlen környéken, hanem a távolabbi 
vidékén sem kerültek a felületre. 
Régibb kőzetekből származó zárványok hazánk harmadkori eruptív 
kőzeteiben elég gyakran fordulnak elő, de aprólékos voltuk, sokszor beol¬ 
vadt, elváltozott állapotuk miatt könnyen kikerülik figyelmünket. 
Dr. Schafaezik Ferencz 1889-ben e helyütt tartott érdekes előadásá¬ 
ban * szintén kőzetzárványokkal foglalkozott és felsorolta a hazánkra vonat¬ 
kozó régibb irodalmi adatokat is. E tekintetben tehát az ő közleményére 
hivatkozom. 
Azóta egy 697 lapra terjedő monumentális munka** jelent meg a 
világirodalomban a vulkáni kőzetek zárványairól A. LACROix-tól, a párisi 
termeszetrajzi museumban az ásványtan tanárától, melyet a franczia tud. 
akad. 1892-ben a «Vaillant» díjjal tüntetett ki. Az egész műből én csak az 
előszóhoz csatolt eredményeket és a tartalomjegyzéket ismerem, mely¬ 
nek megküldésével a szerző megtisztelt; de ezen rész is egy 168 lapra 
terjedő könyvet tesz ki. A tartalomjegyzékből látom (a 685. és 686. lapon), 
hogy Magyarországgal és Erdélylyel külön fejezetben foglalkozik. 
Végül legyen szabad megemlítenem, hogy 1892-ben en is megismer¬ 
tettem röviden cordierit-, biotit-, magnetit-, sillimanit- és kevés hámatitból 
álló zárványt a nagyági amphibol-andesitból.*** 
A szobi Sághhegy andesitjában talált zárványok többféle kőzetfajtá¬ 
hoz tartoznak. Leggyakrabban fordul elő a cordierit-gnájsz, igen gyakori az 
aprószemü diorit is, ritkább az amphibol-gnájsz zárvány, még ritkább a 
quarz-homokkő és az agyagpala zárvány. 
Lacroix említett nagy müvében a zárványokat két csoportba osztja: 
az encillogéne s a, homogén zárványok csoportjába. Enallogén zárványoknak 
(enclaves enallogénes, svaXXoc-különböző) nevezi azokat, melyek ásványos 
összetételük- és eredetükre nézve nem egyeznek meg a bezáró kőzetekkel; 
* 8chaearzik F.: Trachytjaink néhány ritkább zárványairól.— Földt. Közi. 1889. 
XIX. 406—411. 1. 
** A. Lacroix : Les Enclaves des Eocbes Volcaniques. Paris. 1893. 
*** Szádeczky Gy. : Adatok az erdélyi Erczkegység eruptiv kőzeteinek ismereté¬ 
hez. — Földt. Közi. XXII. köt. 1892. 298, 299. lapon. 
(Hl) 
11 * 
