104 
SZÁDECZKY GYULA: 
nomogén zárványoknak (enclaves komoeogénes) pedig azokat, melyek úgy 
ásványaik, valamint eredetükre nézve is megegyeznek a bezáró kőzetekkel, 
A Sághkegy andesitjának felsorolt zárványai tehát a diorit aggregatio 
kivételével az enallogen csoportba tartoznak. 
Közülök kétségkívül legérdekesebbek a kék korundot (saphir) és 
andalusűot tartalmazó cordieritgnájsz zárványok, minőkre a jelenleg 
művelt nagy kőbányának úgy nyugoti, valamint keleti végén több példány¬ 
ban akadtam. Nagyságuk ritkán múlja felül a dió nagyságát és a bezáró 
andesittal szorosan egybeforradtak. Ezen rendesen aprószemű zárványok¬ 
ban 0,5—1,5 mm átmérőjű erős fényű kék korund lemezeket többnyire 
egyes csoportokban meggyűlve, ritkábban az egész zárványban egyenlete¬ 
sen eloszolva, már szabad szemmel észrevebetni. 
Cordieritgnájsz zárványok elég gyakran fordulnak elő a Sághhegy 
andesitjában, de korund nem mindenikben található. Némelyek szalagos 
szerkezetűvé válnak az által, hogy a cordieritek zöldes, barnás bomlási termé¬ 
kükkel és a földpát- és csillámból álló tarka részek külön vékony lemezeket 
alkotnak a gnájszban. Sőt csomóssá is válik a gnájsz azáltal, hogy nagyobb 
gránátszemek körül a földpátok is meggyűlnek. 
Általában véve a eordieritot, korundot, andalusitot tartalmazó sávok¬ 
ban kevés a biotit, ez inkább a földpátos sávokban fordul elő. 
Ha a korundot tartalmazó zárványból egy darabkát porrá törünk, az 
ásványszemek között bőven akadunk világos kék, igen erős fényű saphir 
lemezkekre, melyek a quarzot jól karczolják. Ezen a básisos hasadás által 
képződött vékony lemezkéket mikroszkóppal vizsgálva, azt találjuk, hogy 
kitünően mutatják a rkomboederes elválást, mely egyenszárú háromszögű 
idomokat formál rajtuk; meggyőződhetünk továbbá arról is, hogy a leme¬ 
zeken negatív charakterű egy optikai tengely lep ki. Egy ilyen vékony 
lemezkében igen erős nagyítással rendkívül vékony, hosszuk szerint positiv 
charakterű tűket (rutil?) is találtam, minők a csiszolatokban nem fordultak elő. 
A vékony csiszolatokban is bőven találunk mindig idiomorph korund 
kristálykákat, mely körülmény azt bizonyítja, hogy a korund a legelső 
kiválások egyikét képezi. Ezeknek azonban legnagyobb méretük sem na¬ 
gyobb, mint 0,3 mm. Gyakran több apró korund kristály össze van nőve 
egymással, de még gyakoribbak a mellektengely szerint megnyúlt, magános, 
orsóalakú kristálymetszetek, a melyek alkotásában a ooP2 (1120), R (0001) 
es pyramis vagy rliomboéder vesz részt legömbölyödött élekkel. A legsza¬ 
bályosabb kristályok metszetei téglaalakúak, melynél a rövidebb oldal az 
oszlopnak (1120) ooP2, a hosszabb a véglapnak (0001) = 0R felel meg. 
A téglaalakok szögeit csak ritkán metszik le az igen apró rhomboéder vagy 
pyramis lapok. 
A korund metszeteken hasadásokat látunk a hasisnak megfelelőleg és 
pleochroismust is észlelhetünk, a mi 
(112) 
