A SZOBI SÁGHHEGY ANDESITJÁRÓL ÉS KŐZETZÁRVÁNYAIRÓL. 
171 
lódott szerkezet fokozódik az által, hogy sok földpátnak belső magja sziva¬ 
csos szerkezetű, melynek üregeit a külső zónával egyszerre sötétedő földpát 
tölti ki. A belső rész optikai viselkedése alapján bytownit, ennek tölteléke 
és a külső zóna pedig labradorit, sőt némelykor andesin sorozatra enged 
következtetni. A belső mag igen gyakran legömbölyödve és erősen corro- 
dálva van, ezt építették tovább a külső zónák. 
Azonban vannak nem zonás szerkezetű földpátok is, de rendesen ezek 
sem tiszták; és elsötetedésük a labradorit sorozatnak felel meg. 
A földpátok között vannak nem ikrek is, de a legtöbb nem sok, 
3—7 egj’énből álló albit ikreket formál, melyhez ritkábban a periklin iker 
is járul. De találkozunk szabálytalanul összenőtt földpáthalmazokkal is. 
A földpátok vagy vastag táblákat alkotnak a (010) ooPoo szerint, vagy 
oszloposak az a tengely szerint. Láugkisérletileg vizsgálva, rendesen a lab¬ 
radorit sorozatnak felelnek meg (I. NaB, KO, olv. 2.; II. Na3, KO, olv. 3 .; 
III. Na4, KI—2.). 
Nevezetes dolog, hogy elvétve calcit burok van az isomorph zonás- 
szerkezetü földpátban ép földpátrészek között. Ritkán apró pyroxent és 
biotitot találunk a szivacsos szerkezetű foldpátokban, melyek valószinüleg 
utólagosan kerültek oda, mert az első kristályosodás termekei között 
nagyon ritka a hypersthen. 
Biotit csak helyenkint fordul elő bővebben; ez esetben rövid oszlo¬ 
pokat alkot, melyekben sok magnetit vált ki és a hasadás irányában veres 
barna, arra merőlegesen zöldes sárga pleochroismust mutat. De többnyire- 
kevés a biotit és az a kevés is corrodálva van és az üregekben hypersthenek 
váltak ki. 
Meg jobban el vannak változva az amphibolok, annyira, hogy sokszor 
csak alakjuk árulja el az egykori amphibolt, vagy pedig ezt is elvesztettek 
es idegenszerü összeroncsolt darabkákat látunk belőlük, melyek telve van¬ 
nak utólagosan kivált magnetittal, hyperstbennel és kisebb mennyiségben 
földpáttal. A legépebb ainphibolnál is megtaláljuk ezen magnetitos keretet. 
A hosszú amphiboloszlopok igen gyakran meg vannak görbülve. Az oszlo¬ 
pos hasadáson kívül a (010) oopoo-vel egyközös elválásokat is észlelhetünk 
harántmetszetein. 
Nagyobb magnetit szem nem sok fordul elő; az erős nagyítással lát¬ 
ható apró szemek sincsenek nagy számmal. 
Az apatit is meglehetős állandó, de ritka alkotó rész, mely többnyire 
elváltozott, fekete ásványmaradékokhoz tapad. Több karcsú, harántul 
hasadt apatitoszlopkát találtam biotitmaradék körül, barna színű centrális 
maggal, fehér külső részszel és legömbölyödött, pyramisos véggel. Némelyik 
annyira hasonlít a hypersthentűkhöz, hogy csak gyenge kettős törése es 
hosszában való negatív charaktere által lehet attól biztosan megkülön¬ 
böztetni. 
( 119 ) 
