176 
PETHŐ GYULA 
Nagy valószínűséggel feltehető ennélfogva, hogy a rézhydrosilicat a guravoji 
andesittufába is ugyanazon mélyebb azoi palákból nyomult fel, a melyekből 
a másik két előfordulás anyaga került. Más kérdés azonban, hogy mely idő¬ 
szakban nyonnílt fel és képződött ki az anyag mai minősége szerint? 
Erre a kérdésre némi tájékozást nyújt Stur Dénes* egyik megjegyzése, 
melyben a nagyhalmágyi uradalomban előforduló ólomtartalmú rézérczekről 
szólva, azt mondja, hogy «Ezek az ércztelepek nem csupán a kristályos 
agyagcsillámpalába és a krétahomokkövekbe, de a trachyttufákba is benyo- 
múltak, tehát igen különböző korú és különböző minőségű kőzetekbe, a 
nélkül, hogy sajátos jellemöket megváltoztatnák. Keletkezésük tehát geoló¬ 
giáikig igen fiatal korú s így voltaképen a trachyttufák lerakódását követő 
időszakba volna teendő». Ezek szerint nem lehetetlen, hogy a Biharhegy- 
ségbeli Rézbánya környéki s a Hegyes-Drócsabeli Kovaszincz-Duud kör¬ 
nyéki réztartalmú ásványok a guravojival egyazon időben jöttek létre. 
A mi az ásvány előfordulását és sajátságait illeti, mindenekelőtt 
megjegyzem, hogy nagyobb darabokban nem található. Jelenleg a felszínen 
is könnyen megkülönböztethető kicsiny területen a kőzetet csákánynyal 
szétbontva, azt látjuk, hogy az andesittufában kitöltés és bekérgezés alak¬ 
jában jelenik meg. A tufa közötti legkisebb hézagokba is benyomult s a 
hol mégis üreg maradt, ott a kőzetet kéreggel vonja be. Szinte úgy tetszik, 
mintha a kisebb-nagyobb, brecciaszerűen összehalmozódott lapilliknak és 
apróbb bombáknak összetartó, kötő anyaga volna. 
Az ásvány zöld, zöldes kék és kékes zöld árnyalatokban mutatkozik 
egészen a tiszta, majd sötétebb, majd világosabb és égszínü kékig. Némely 
darabja a csalódásig hasonlít a legszebb keleti türkishez. Sajnos, hogy 
éppen ezek a szebb, finomabb es gyöngéd színű részletek erős mállásnak 
indultak s így apróbb dísztárgyakká vagy ékszerekké, a mire különben alkal¬ 
matosak volnának, nem dolgozhatók fel. Helyenként igen szép fürtös, illetve 
szederszerű alakzatokat látunk, a melyeket rendesen vékony, hártyaszerű, 
fehér, szürke vagy halvány ibolyaszínű chalcedon réteg von be. 
Némely darabka belsejében elfehéredett, sugaras szerkezetű, concen- 
trikus gyűrűk láthatók, másutt pedig mintegy középső magot alkotó sugaras 
zöld anyagot lehet megkülönböztetni, melyeknek egyikében Dr. Schmidt 
Sándor typusos malachitot ismert fel. Ez az érdekes jelenség arra utal, 
hogy a réz-ásvány eredetileg mint carbonát került a tufába s csak később 
változott át silicat-tá. 
Chemiai alkotásánál fogva ez az ásvány kétségtelenül chrysokolld-nak 
tekinthető. Kalecsinszky Sándor, a földtaui intézet vegyésze, az ásvány 
főtömegét képező kékes zöld anyagot elemezve, benne 40,20% kovasavat és 
37,37% rézoxydot mutatott ki (a vizet nem határozta meg). Ez az össze- 
* Jahrbuch d. k. k. geolog. Beichsanst. XVIII. 1868, pag. 493. 
(124) 
