TRAXI.ER LÁSZLÓ : ADALÉK AZ ÉDESVÍZI SZIVACSOK ISMERETÉHEZ. 
181 
ADALÉK AZ ÉDESVÍZI SZIVACSOK ISMERETÉHEZ. 
Dr. Traxler LÁszLÓ-tól.* 
A bilini (Csehország) csiszolópalát alkotó szervezeteket már Ehren- 
berg beható tanulmányozása tárgyává tette és a többi közt 1854-ben** 
15 szép rajzban tüntette fel a benne található szivacstűket is. 0 a szivacs- 
tűket és ezeknek nyomorék alakjait változatos nevek alatt szokta volt 
leírni, itt 5-féle «spongolithis»-t és 2-fele «amphidiscus»-t, 1 «lithaste- 
ricus»-t és 1 «lithosphaeridium»-ot sorol fel, név szerint a következőket: 
Amphidiscus antediluvianus 35 a, b, c ábra. 
A. clavatus 35 d « 
Spongolithis Furca 
36 a, b, c 
Sp. acicularis [3 infiexa 37 
Sp. acicularis o. 
38 a, b 
Sp. aspera 
39 
Sp. mesogongyla 
40 a, b 
Sp. philippensis 
41 
Lithastericus tuberculatus 
43 a 
Lithosphaeridium irregulare 
43 b, c 
« 
(( 
(( 
(( 
« 
« 
« 
(( 
Mindezek között azonban mostani ismereteink alapján csupán 3 alakot 
különböztethetünk meg, nevezetesen: 
1. skelett tűket, 36. a, b, c, 37., 38 a, b, 40. a, b, 41. ábrák; 
2. parenchym-tűket, 39. a, b, 42. ábrák ; 
3. gemmula-tüket, 35. a, b, c, d, 43. a, b, c ábrák, 
melyek valamennyien csakis egy fajnak és pedig a Spongilla fluviatilis 
TuRPiN-nek (Euspongilla lacustris [Lbkd.] Yejn.) képezhették vázát. Nyil¬ 
vánvaló ez már a rajzok megtekintéséből is, de a kérdéses kőzetet magam 
is vizsgálat alá vevén, a belőle készített számos praeparatum átvizsgálása 
meggyőzött a meghatározás helyessége felől, mert a szivacstűket Ehrenberg 
rajzaival teljesen egyezőknek találtam és a jelzett három alakon kívül 
egyebet nem voltam kepes benne felfedezni. Kétségtelen tehát, hogy ezen 
faj nem csak Kanada és Szibéria hideg tavaiban, India trópusi éghajlata 
alatt és talán az egész föld kerekségén megtalálja jelenleg életföltételeit, 
hanem az időben is hasonló nagy elterjedtséggel bír. 
Ez alkalommal meg kell említenem, hogy az általánosan elfogadott 
* Bemutattatott az 1895 márczius G-án tartott szakülésen. 
Atlas zűr Mikrogeologie. Leipzig, 1854. Tat. XI. 
( 129 ) 
