ISMERTETÉSEK. 
197 
Nathorst meghatározása szerint: 
Carpolithes nitidulus Heer. 
Heer meghatározása szerint: 
Heer (II) p. 25. t. V. 23—25. 
C. sp. 
C. sp. 
Samaropsis spitzbergensis Heer 
Rhizocarpecie gyümölcse ? ? 
Heer (II) p. 24. t. V. 8—22. 
Heer (I) p. 6. t. I. ba. 7. 
Az eltérés, mely e két tudós meghatározásai között felötlik, nem csekély, 
és a mint ezután látni fogjuk, a kormeghatározásra nagy befolyással vannak; 
de Nathorst kimutatta azt is, hogy Nordenskiöld nézete sem állhat meg, mert 
ellenkezőleg az egész rétegsor vizsgálata alkalmával arról győződhetett meg, hogy 
a növényt tartalmazó rétegek a tengeri (permocarbon) rétegek alatt feküsznek és 
hogy a rétegek fölemelkedésük alkalmával, mely óriási vetődéssel állott összefüg¬ 
gésben, lielyenkint átfordultak (überkippt). 
A mi most a flóra korát illeti, ez a continensen a culm és a «Bergkalk» 
flórájával mutatja a legnagyobb hasonlatosságot, valamint a skót «Calciferou9 
Sandstone’s" flórájával. Ezen hasonlatosság oly nagy, hogy Spitzberga flóráját 
culmflorának nyilváníthatjuk. 
A Medveszigettel, a Stigmaria ficoides-en kívül, semmi közös növénye nin¬ 
csen és a Medveszigeten oly gyakori Bothrodendronok egyike sem fordul elő 
Spitzbergán, mert a spitzbergai Bothrodendron (B. Wijkianum Heer sp.) egészen 
eltérő typus képviselője. 
Növénytani tekintetben a spitzbergai flóra igen tanulságosnak ígérkezik; mert 
a Medvesziget Bothrodendronjai már most is bizonyítják azt, hogy a Knorriák 
legnagyobb része Bothrodendronhoz tartozik, a mint Potonié a legújabb időben 
már egy Knorria-nak Bothrodendron minutifoliam-hoz való tartozását kimutatta. 
Egyelőre csak azon eredmény előadására akarunk szorítkozni, melyet Spitz¬ 
berga kőszénnövényei biológiai tekintetben nyújtanak. így Nathorst kiemeli azt, 
hogy a talált harasztszár-töredékek nagyságbeli méreteit illetőleg nem maradnak 
hátra Európa ugyanazon korú lerakodásaiban talált maradványokhoz képest; így 
egy ilyen harasztszár-töredék, melyet a Pyramis hegy homokkövében gyűjtöttek, 
tehát az északi szélesség 78° 35' alatt 44—45 cm hosszúság mellett 8—9 cm szé¬ 
les ; hasonlókép a számos Stigmaria- maradék sem vall a kifejlődés csekélyebb 
erélyére; ugyanez áll a Lepidodendronokra nézve és így csak csodálkozva konsta¬ 
tálhatjuk azt, hogy akkor Spitzberga éghajlati viszonyai semmivel sem voltak 
kedvezőtlenebbek mint Európáé. E tünemény még megfejtendő! Európa meg¬ 
felelő lerakodásaiból ugyan már ismeretes gymnosperm növények előfordulása a 
magas északon és pedig már az alsó carbon korban, szintén rendkívül érdekes. 
Térjünk most át a négy fokkal délre, a 74° 30' é. szélesség alatt fekvő Med¬ 
veszigetre. 
Nordenskiöld 1868-ban Malmgren társaságában tanulmányozta e szigetet 
és 360 darab fosszil növényt hoztak magukkal, melyek Nordenskiöld szerint a 
«Bergkalk» alatt fekvő rétegekből származnak. E növényeket meghatározta Heer 
(Fossile Flóra dér Báreninsel. — Kgl. Sv. Vet. A. Bd. IX. No. 5. 51. p. 15. Tfl. 
Stockholm 1871. — El. foss. Arct. II.) és 18 fajt tudott köztük megkülönböztetni, 
( 145 ) 
