ISMERTETÉSEK. 
205 
Inostranzeff A. : A platina eredeti fekhelye az Ural hegységben.* 
E fém eredeti fekhelyét a múlt nyáron sikerült felfedezni, és pedig a híres 
Nijny-Taguilski platina lelethelyek (alluvionok) környékén, az Ural hegység nyu¬ 
gati lejtőjén a Visim, Martiane és Tohacuj folyók völgyében. E három folyó a 
tíolovieff-hegy oldalán ered, már hosszabb idő óta itt gyanították és keresték a 
platina eredeti lelethelyét. A nevezett hegy anyakőzetében véletlenül 0,35 m átmérőjű 
zárványt találtak, a mely chromit-, szerpentin- és kevés dolomit- ból állt; a chromit 
és szerpentin váltakozó szalagokban fordul elő, nagyon emlékeztetve az ophicalcitra. 
Kézi nagyítóval a kőzet üregeiben apró platina szemeket lehet felismerni. A kőzet 
ama részeinek chemiai elemzése litján, a melyekben nagyítóval platinaszemek 
éppen nem voltak láthatók, mégis 0,0107% (két elemzés közepe) platina volt kimu¬ 
tatható. Ebből tehát kitűnik, hogy a platina mikroszkopiái kicsiségű részletekben 
van a kőzetben. A Solovieff-hegy anyakőzetének mikroszkopiái vizsgálatából kitű¬ 
nik, hogy szegletes olivin szemekből áll, a melyeket világos zöld szerpentin köt 
egybe, a chromitszemek gyérek. A kőzet a peridotitnak dunit nevű válfaja. A kőzet¬ 
zárvány majd az üde, majd az elváltozott dunittal van contacthan, a mely utóbbi 
esetben abba apophysiseket bocsát. Zimányi Károly. 
Michel, L. : Sur laproduction artificielle de l’azurite et de la gerhardtite. 
(Bull. de la soc. min. 1890. p. 139; N. Jakrb. f. Min. 1892. I. p. 19. Ref.) 
Szerző közönséges hőmérsék mellett réznitrátnak mészpátra való hatása 
által azurit és gerhardtit kristályokat állított elő. (H. Wells és L. Penfield hasonló 
módon nyerték ezeket.) Az azurit kristályok oP szerint vannak kifejlődve; 
a prisma is látható. A gerhardtit kristályokon kiválólag oP és ©oP fejlődött ki. 
Loczka József. 
Chrustschoff, K.: Ueber künstliche Darstellung des Zirkons auf 
nassem Wege. (N. Jakrb. f. Min. 1892. II. p. 232.) 
Szerző egy aczéltömb mélyedésébe pontosan illő s légmentesen elzárható 
hengeralakú platintégelybe kocsonyás kovasavat, kocsonyás agyagföldet és kocso¬ 
nyás zirkonkydratot adott s az egész légmentesen elzárt készüléket két órán át 
12 BüNSEN-lánggal hevítette. Teljes lehűlés után a tégely tiszta folyadékot s erős 
fehér csapadékot tartalmazott. A csapadéknak conc. fluorsavval és sósavval való 
kezelése után kristályos maradék maradt vissza, mely mikroszkóp alatt megvizs¬ 
gáltatván, csupa élesen kifejlődött kristályokból állott. Ezek erősen gyémánt- 
fényűek, rendkívül erős fénytöréssel bírnak s majdnem egészen színtelenek. A kris¬ 
tályokon a következő alakokat lehetett megkülönböztetni : 
P (111), 2P (221), 3P3 (311), Poo (101), ooP (110), ooPoo (100). 
Ezen ideális tiszta anyag fajsúlya 12°-nál 4,4-537, chemiai elemzése pedig: 
az alábbi eredményt adta : 
* Compt. rend. 1893. CXVI. Nr. 4. 55 1. 
(153) 
