IRODALOM. 
211 
megfelel Brusina Sp. lyrcea szintjének. A pontusi medencze széle felé a felső 
részt képező homok durvább lesz, úgy hogy a part mentén durva kavicsok jelennek 
meg. Talán a krassovai és n. zorlenczi pontusi öböl közt képeznek összekötő láncz- 
szemeket a Lupák és Kölnik közt az idősebb képződmények tetejében lévő isolált 
kavicselőfordulások, melyek közt vasércz-kavicsok is vannak. A Tilva-czapulujon 
egy 25 m mély kutatóaknával az egész kavicslerakódást feltárták. Német-Bogsán 
és Vaskő közt is van fent a begyen hasonló kavicslerakódás. 
Az alluviumot a folyóvizek ártereinek üledékei képviselik. 
VI. Dr. Schafarzik Ferencz : Az Alduna Kazán szorosának geológiai 
viszonyairól. (95—104. 1.) 
A terület alkotásában résztvevő képződmények ezek : 
I. Metamorph kőzetek. 
1. A kristályos palák alsó csoportja. 
2. « « felső « 
3. A szerpentin. 
II. Üledékes kőzetek. 
4. Dyasverrucano. 
5. Liaskorú agyagpala. 
6. Malm-mészkövek. 
7. Neogénkorú édesvízi üledék. 
8. Alluvium. 
A kristályos paláknak muscovitgnájsz, muscovit-biotitgnájsz és ampbibol- 
gnájsz által alkotott alsó csoportja a terület Ny-i részén található. Iv-i határát a 
Golecz ÉD-i csapáséi, kb. 1 km széles szerpentin tömzse képezi, melyre aztán a 
kristályos paláknak, phyllit, zöld gnájsz, zöldes amphibol-gnájszból álló, -Jablani- 
czától 42 km hosszban Plaviseviczáig húzódó felső csoportja következik. A kristá¬ 
lyos palák ezen két zónája déli folytatásban összeér. Hogy a szerpentinné alakult 
eruptív kőzet fiatalabb, mint a kristályos palák felső csoportja, az kitűnik abból 
is, hogy a felső kristályos palák csoportjában is találunk szerpentint. A felső 
csoporttól K-re ismét az alsó kristályos palacsoport következik, melynek 
kőzete Ogradina közelében granulit, muscovit- vagy biotit-muscovitgnájsz, Ny-i 
széléhez közel, valamint déli vége felé ellenben aplitos gnájsz és ampbibol- 
gnájsz. Ezen vonulat dél felé mindinkább összeszűkül és Plavisevicza közelében 
csúcsosan végződik, ferdén lemetszve a Duna folyásának irányában. Ezen lemet- 
szésnek szárai megfelelnek az alapbegység sűrűn egymás mellé szorított szárai 
csapásának, megjegyezvén azt, hogy az EK-i szár irányát követő gyűrődésekben 
a fiatalabb lerakódások is osztoznak. Egy ilyen hatalmas redő teknőjében vájta a 
Duna medrét Plavisevicza és Ogradina közt. A redő alkotásában a kristályos 
palák felső csoportjának egyes foszlányain kívül fekete, diabas és diabastufa 
nyomokat is tartalmazó, tehát lias-korúnak vett agyagpalák, e felett egy hatal¬ 
mas, nagyobbára világos szürke és mindig bitumenes mészkőcomplexus vesznek 
részt. Ezen mészkő, mely a Kazánszoros környékét alkotja, melyet Foetterle 
kréta-korúnak és csak részben jura-korúnak vett, egészen tithonnak bizonyult. 
A terület régi belvizei, mielőtt a jelenlegi Dunába ömlöttek volna, tavakká 
(159) 14* 
