216 
IRODALOM. 
(12.) Teschler György : Körmöczb dny a északnyugati vidékének kőzetei. 
(Magy. tud. Akad. -Értesítője#, 1892. evf., 457—458. 1. és Math- és 
Termttud. Ért. XIV. köt. 4. sz.) 
Ez petrographai tanulmány, a melynek alapján szerző azon eredményre jut, 
hogy a körmöczi érczterület zöldköve a trachyteruptiok legrégibb tagja. E zöldkő 
az andesin-labradorit tartalmú pyroxen-andesit átváltoztatásából keletkezett. 
A bejárt terület ÉNy-i részén legidősebb a Steinhíibel és Koneshay környékén 
jelentkező amphibol-hypersthen-andesit. A terület ÉNy-i sarka trachyttufából áll, 
a délnyugati sarokban rhyolitli, Felső-Tóti körül pedig rhyolithtufa lép fel. 
A telérquarzitok és a kaolinos trackytmódosulatok előfordulásai kizárólag a zöldkő¬ 
területre szorítkoznak. Minden esetre elismerésre méltó, hogy szerző azon vidék¬ 
nek, a melyen tartózkodik, pontosabb geológiai ismeretéhez a maga részéről is 
igyekszik hozzájárulni. E. L. 
(13.) Miczynsky, K.: Egynéhány Radácson, Eperjes mellett gyűjtött fosszil 
növénymaradvány. (A m. kir. földtani intézet évkönyve. IX. kötet. 
49—64. 1. 3 táblával. Budapest 1891.) 
(14.) Staub, M.: A radácsi növényekről. (I. h. 65—76. 1.) 
Eadács falu környékén nem messze Eperjestől (Sárosmegye) finomszemű 
homokkőben levéllenyomatok fordulnak elő. A gyűjtemény 48 darabból áll és a 
következő fajokat képviseli: Castanea ataviaU no., Quercus Lonchitis Ung., Qu. Dry- 
meia Ung., Salix variáns Göpp., Laurus prímigenia Ung., Persea princeps Heer, 
Cinnamomum lanceolatum Ung., Apocynophyllum Radácsiense n. sp., A. grandi- 
folium n. sp., Acacia microphylla Ung., A. Parschlugiana Ung., Sequoia Langs- 
dorfii Brngt. sp. Szerző állítja, hogy e fajok Bilin, Sotzka, Sagor flórájával mutat¬ 
nak megegyezést. 
Szerzőnek ezen munkáját revidiálhatta Staub, kinek utasításait szerző 
azonban csak részben fogadta el; ez okból, de még a nagy érdekességnél fogva, 
mely e kis flórának van ; Staub az eredeti példányok egy részének megtekintése 
után kiegészítő dolgozatot közölt. 
St. valószínűnek tartja, hogy M. Apocynophyllum Radácsiense nevű faja 
A. plumenoides Staub-Iioz tartozik ; Salix variáns Göpp. határozottan nem az, 
hanem szinte az apocyneákhoz tartozó levél, melyet St. Echitonium Hazslinszkyi- 
nak nevez el; hasonlókép bizonyítja, hogy M. Acacia microphyllá-ja, nem lehet 
az, hanem inkább Podogonium ; gyümölcse pedig inkább Acacia cyclosperma 
ÜEER-ra emlékeztet. St. a M. részéről leirt fajok számát a régibb adatokkal 
kiegészítheti és ennélfogva a kárpáthomokkőből mindeddig 26 fajt ismerünk. 
Ezek közül a következők még nem ismeretesek Magyarország egyéb lerakódásai¬ 
ból: Laurus phoeboides Ettgsh., Pterospermum sp. cf. Hayneanum Wall., 
Dryandra Bronginartii Ettgsh., Banksia Ungeri Ettgsh., B. Haeringiana 
Ettgsh., Apocynophyllum grandifolium Micz., A. Radácsiense Micz., Echitonium 
Hazslinszkyi Staub. 
A mi a többi 18 növényt illeti, ezek közül 10 a Fruska-Gora és a Zsilvölgy 
felső-oligoczén lerakódásaiból is ismeretes és a mennyire a radácsi flóra fajainak 
( 164 ) 
