SZABÓ JÓZSEF. 
275 
uradalomban hivatalt vállalván, a sopronmegyei Dőrből Kalocsára telepe¬ 
dett. Azóta a szentmiklósi Szabó nemzetségnek dóri ága Kalocsán maradt 
es ott tovább hajtott. Szabó József elődjei mind az érseki uradalomnál 
viseltek fontos tisztségeket és most öcscse, dr. Szabó Ferencz mint érseki 
urad. főorvos tovább föntartja e hagyományt. De nem annyira ez alapon, 
mint inkább személyes érdemeinek legfelső elismeréséül kapta volt Szabó 
József 1890-ben a szentmiklósi előnévvel új nemesi levelét. 
Szabó az alsóbb iskolákat szülővárosában járta es az 1831/2. tan¬ 
évben került az első grammaticába. Kiváló észbeli tehetsége és szorgalma 
kitűnnek gymnasiumi bizonyítványaiból, melyek mindvégig a lehető leg¬ 
jobbak. A második grammaticai évben a Jettimi stipendiumot nyerte s azt 
további tanulmányai folytában mind végig élvezte. A rhetorikát és a poésist 
is Kalocsán elvégezvén, 1837 őszén a pesti egyetemre fölkerült, hol a 
philosophia két évi, s aztán a jus két évi folyamait fenyes sikerrel 1841 
őszén befejezte. A most következő évet a joggyakorlati ismeretek szerzésére 
fordította, még pedig Hánrich Ferencz kir. főkamaragrófi hiv. ülnök és a 
kincstári uradalmak főügyvédjénél Selmeczen, a kitől igen elismerő szol¬ 
gálati bizonyítványa van. Joggvakornokoskodása alatt azonban — úgy 
látszik — megismerte és megkedvelte a bányászéletet és miután a termé¬ 
szettudományok iránt is kiváló vonzalmat érezett: az 1842/3. tanévben 
mint bányászakadémikus újra megkezdi a tanulást. Kiváló szorgalma és 
szép tehetségei itt is gyorsan egyengették útját s csakhamar bányászati kir. 
ösztöndíjban is részesült. 
1846-ban befejezte a négy évi cursust és október 4-ikén az absolutoriu- 
mot megkapta. A bányászati tudományok köréből a kohászatot különösen 
kedvelte, és ebbeli ismereteit nem csupán az előadásokból és könyvekből 
merítette, de már bányászhallgató korában a gyakorlati életben körül¬ 
tekintve, beható vizsgálódással elméleti ismereteit megszilárdítani és öreg¬ 
bíteni igyekezett. E czélból Ferencz öcscse társaságában az 1844. évi 
szünidőben beutazta volt Morvaországot, Sziléziát, Galicziát, Porosz- és 
Oroszország határos részeivel, és sorra megtekintvén azoknak kohóit, 
gyárait és ipartelepeit, tapasztalatait úti naplójában rajzok kíséretében 
részletesen följegyezte magának. 
A bányászati tanulmányok mellett azonban elkészült az ügyvédi 
vizsgálatra is és 1846 deczember 19-ikén megszerezte az ügyvédi diplomát. 
A jogot -— a mint első folyamodványában maga írja — azért tanulta, mert 
első honpolgári kötelességének tartá hazájának törvényeit ismerni ; a diplo¬ 
mára nézve pedig őszintén megvallja: «azt gondolta, hogy az inkább 
használhat, mint nem». 
Korán belátta továbbá az európai nyelvek ismeretének nagy szük¬ 
ségét és előnyeit, s azért már 1840-től kezdve azok alapos elsajátítására 
nagy gondot, sok időt és fáradságot fordított. Anyanyelvén kívül Szabó 
(179) 18* 
