316 
SZABÓ JÓZSEF : 
Mediterrán. Felmenet a zebegényi erdei úton találni a felső mediterránt 
mint lajtameszet, néha korallal. Ez a nyerget képezi nyugatra Zebegény felé, hol 
ezen formáczió szintén látható. Ezen a fensíkon fejtették is a tömöttebb rétegeket 
és faragott köveket csináltak, minőkből jó nagy rakás fekszik ma is a Dunaparton, 
Zebegénynél. 
A mediterrán meszet borítja kavics, kezdetben alárendelt, de később ural¬ 
kodó mennyiségben, úgy hogy van réteg, mely CaCOs által összetartott quarz- 
kavicsbói áll. Ilyen réteg Zebegénynél a faluban a patak partján mint elszakadott 
tömeg magában is észlelhető. 
Ezen kavicsrétegből a kötőanyag eltávolodása után a szabad quarzkavicsok 
lemosatnak s ilyenekkel a hegység oldalain gyakran találkozunk. 
Kavics váltakozva lajtamészszel a zebegényi völgyben is van. Malomárok 
bal oldalán a Kerékhegytől É-ra, mi úgy fekszik, hogy a n.-marosi formáczióval 
folytonosságban lehet. 
Nagy-Maroson a Dunaparton felfelé Zebegénynek az első augit-andesit a 
Klausengrund-völgyben van, ez az indóháztól fel az első vasúti őrháznál megy be 
a szőlők közt, hol kezdett kőfejtések vannak. E völgy jobbról balról az augit-andesit 
eruptiv konglomerátja. 
A Dunaparton. úgy látszik a példányok után, hogy az augit-andesit hébe- 
hóba megszakad. RrEGLER-rel szemközt például Szádeczkt ampkibol-andesitet 
hozott; de nekem is van a 2-dik és 3-ik őrház között a nagy-marosi indóháztól 
Zebegény felé amphibol-andesitem és szintén azon tájról augit-andesitem is- 
Lehet, hogy egyes nyúlványok az Ördögkegytől egészen le tartanak, mint 
amphibol-andesit. 
11. A dunai tracliytcsoport legnagyobb fensíkja. A dunai 
trachytcsoportban jelentékeny azon terület, mely a csúcs-, sátor- vagy gerincz- 
hegyek között mint a mélyedményt kitöltő fensík, vagy a hogy a nép nevezi: 
lapos foglal helyet. 
Ezen < daposok» legnagyobbika az, mely a Nagy-Maros és Zebegény közti a 
Dunába annyira benyomuló Ördög- és Csúcshegytől éjszaknak egész Kospallagig 
terjed, hol határát a Vaskapu- és Feketehegy képezi. Kelet-nyugatnak Szokolya, 
Mária-Nosztra és Szob határaiba is benyúl. 
Ezen hullámos fensík felülete a közép mioczén mediterrán rétegei: hol a litho- 
thamniummész vagy meszes kavics, hol tályag, hol homok által képeztetik. Mindezek 
több helyen a magasban fedve vannak nyirokkal, alantabb löszszel, különösen a 
Dunára nyíló völgyekben, melyet azonban nyirok több helyen fed, mint utólagos 
képződmény. 
Vízmosás nagyon sok van s ezek nem ritkán engednek néhány méternyire 
a tektonikába pillantani. Ezekben általában azt venni ki, hogy az alap trachyt. 
Legáltalánosabban a biotittrachyt, de helyenkint amphibol-andesit, sőt augit- 
andesit is. Ezen utóbbiak itt tehát a biotittrachyttal érintkeztek a nélkül, hogy az 
akkori tengerfenékből felmeredtek volna. Hogy ilyen érintkezésnél typuskeveredés 
esetei is foroghatnak fenn, világos, de a mikroszkóp tanúsága szerint tény is. 
Ezen nagymaros-kospallagi fensíkot tehát a felső mediterrán rétegek képe¬ 
zik, azok az akkori tengernek felemelt fenekének felelnek meg, mi többé vízszint 
( 220 ) 
