318 
SZABÓ JÓZSEF 
13. SzokolyaJluta. A Szőlőhegy tetejének egy része lajtamész, vala¬ 
mint ezen hegy DK lejtője ; ellenben a Ny-i és Ei oldala biotit-gránáttrachyt; 
tehát itt is közvetlenül erre rakódott a lajtamész eredetileg. Szemközt a hutai 
patak Ny-i oldalán ampliibol-andesit van, de csak mint kis nyúlványa a Paphegy¬ 
nek DK felé; ellenben ÉK és E-ról két helyről előfordul a biotittrachyt úgy, mint 
Kospallagnál a Feketehegyen. 
Vasércz-kutatás Szokolya és Szokolyahuta táján volt régente. A vasércz 
limonit, mely a tracliyttöredékben vízoldatból rakódott le, eredetét valószínűleg 
azon pyritekre lehet visszavinni, melyek a mélyben a trachytban többször elő¬ 
fordulnak. Nagy mennyiséget ezen kutatások soha sem szolgáltattak. 
Szokolyahután a Várhegy egyik pontján a huta mellett egy pincze fölött 
tajtköves trachyttufában gyenge szén-erecske is van. 
A Várhegy vagy Gránáthegy biotit-gránáttrachyt. Ebben lehet a legtöbb 
gránátot gyűjteni azon a gyalogúton, mely Szokolyahutáról Nógrádra vezet ÉK-i 
irányban. 
14. Szokolya. Kis-Marosnál bemenve Szokolya felé, mindjárt a vadász¬ 
lak után az első mellékvölgy, a Csömöle-völgy, mi Kospallagra vezet, egészen 
trachytot tár föl. Mi a fővölgyben mentünk tovább Szokolya felé és a szokolyai 
medencze területére jutottunk. A dunai oldal vízmosásaiban még nincs menüit, 
hanem lösz vastagon, a gerincz teteje felé nyirok. Szokolya körül azonban már csak 
nyirok fordul elő, ott nincs lösz. A nyirok felületén még trachythömpöly és édes¬ 
vízi quarzdarabok (= menüit) láthatók. A déli Punczárok tele van menilitpalá- 
val s vastagsága 6 métert is tesz ki. 
Szádeczky (1893) a Punczárokkal szemközt a patak baloldalán trachyt- 
sedimentet talált (mediterrán) kövületekkel a partot képezve. 
Szokolyán a menüit különféle színű : hamuszürke és halvány viaszsárga 
legtöbbször, de van veres is, valóságos vasopál. Aczéllal tüzet ad, maga sav¬ 
val éppen nem pezseg, de annál inkább azon tripoli, mely elváltozásából 
ered, s a melyben gyakran még csak kis gömbölyödött darabjai maradtak 
meg épen. 
Előbb kellett tehát a kis gajzirnek kovasav-oldattal működni s azután jött 
a hévforrás mésztartalommal, mi az opálanyagot eltolta s a visszamaradt trachyt- 
törmelékkel a meszes tripolit képezi. 
Szokolyán a lajtameszet egykor égetésre is használták, de minthogy a 
naszáli fehér tömött mészkő jobb, többé nem égetik. Elemzése ezen lajtamésznek 
adott 8°/o agyagot, de a CaCOs-ban még Mg és Fe is foglaltatik. Az tehát már 
ezen az alapon sem mondható jónak sem mint kövérmész, sem mint hidrauli- 
mész. 
Szokolya határában Szélesmezőn a vízmosásban veres földet (bólust) talál¬ 
nak kisebb mennyiségben, mit a nép gyűjt részint kemenczeveresítésre, részint 
csaptatónak. Mondják, hogy a fát úgy megfogja, hogy az eső le nem mossa. 
A Várhegy vagy Gránáthegy a Szélesmezőtől ENy-ra esik; annak déli 
oldalán csekély vasérczkutatás nyoma van. 
Szokolyán a Szöllőhegy DNy-i tövében meszes márgát gyűjtöttem cardium 
s egyéb apró fehér héj töredékkel. Felül a Szőllőhegy az oldalon lajtamész. 
(222) 
