A PAPYKOTHECÁRÓL. 
351 
Cosmann párisi palaeontologus igen tartózkodóan írt ezen nemről, amint 
Brusina úrnak az említett munkájából látjuk; «A Pap. mirabilis Brus. úgy lát¬ 
szik egy pteropodához hasonlítana, ha a búbja nem lenne tompa, mint néhány 
gasteropod fajnál. Csakugyan sajátságos és valóban csodálatos (mirabilis)*. 
Dr. Boettger Oszkár a Majna melletti Frankfurtban már határozottabban 
nyilatkozik. Azt írja Brusina úrnak, hogy « Papyrothecá- ja igen sajátos és 
minden bizonynyal édesvizi és semmi rokonságban sem áll a Succinea és Oma- 
lonyx stb.-vel, mert ha a ház vékonyságát tekintjük, akkor a fedő jelenléte ki van 
zárva, és éppen ezért nem lehet a Navicella-va\ összehasonlítani. Ebből az követ¬ 
kezik, hogy csakis a Limnaeidaek- kel hasonlítható össze és szerintem a Lantzia 
és Limnaea között állónak kell tekinteni, bár sem élő sem kövült analógját nem 
ismerem*. 
Boettger úr ezen állításaira vonatkozólag a következő megjegyzéseim 
vannak. 
Először, hogy nem édesvizi, hanem elegyesvizi alak, amint azon összfau- 
nából látni lehet, amelynek társaságában Ripanjon előfordul, de még jobban 
kitűnik ez azon faunából, amelynek társaságában én Tinnyén gyűjtöttem, amint 
ezt később a fauna eddig ismert alakjainak a felsorolása után látni fogjuk. 
Másodszor nem áll az, hogy a Succinea-val semmi, rokonságban sem áll, 
mert a háza annyira vékony, hogy a fedő jelenléte kivan zárva; mert pl. a 
most élő Amphibiná- k háza sem vastagabb aránylag, ha tekintetbe veszszük, hogy 
mennyivel nagyobb alak. Ettől azonban tekintsünk el, hanem vegyük tekintetbe 
azt, hogy magának a Papyrothecá- nak is mint minden más molluszkának a fejlő¬ 
dés folyamán a háza is erősbül, vastagodik. Nekem vaunak pl. kis vékonyabb és 
nagyobb vastagabb héjú példányaim is, de a kisebb példányok héjjait sem tartom 
a ház átmérőjéhez viszonyítva annyira vékonynak, hogy a fedő jelenléte ezen 
oknál fogva ki lenne zárva, mert amint mondottam, az Amphibinák és más 
Succinea alnem héjjá sem erősebb aránylag — a ház átmérőjéhez viszonyítva — 
mint a Papyrotheca-é. A nemi jellegek pedig, amint azt később látni fogjuk, tel¬ 
jesen egyeznek a Succineák jellegével és így alakunkat messze távolitják a Lantzia 
és Limnaeá- tói és hogy a Spirocrypta és Galerus- tói nagyon távol áll, azt hiszem 
nem kell bizonyítanom. 
Brusina úr a Papyrothecá nem jellegeit a következőkben adja. A ház 
vékony és olyan mintha egy darabka fehér papírból lenne készítve, kevéssé csiga 
alakú és köldök nélküli egy búbból és egy kanyarulatból áll. Az alakja sajátságos 
és csakis egy összenyomott Succinea-val lehet összehasonlítani, amely megnyúlt 
Crepidula alakot öltött. A búb megnyúlt mint az Acéllá- nál és csak egyszer csa¬ 
varodik be, azután pedig nagy szájjá szélesbül, ez utóbbi rész majdnem egész 
harang alakú, az ajkak hiányoznak, a búb hegyes. Az orsó alakú búb, 
amely közvetlenül a csúcs (apex) alatt van. a szájnyílás felé húzódó s 
aránylag széles lemezzé alakul, amely egy éles élet képez a szájnyílás hátsó 
részével. A szájnyílás külső széle lefelé erősen kitágul, míg fölfelé egy hegyes 
csúcsban (angle) végződik és így egy septum formájú lemezzé alakul. Ez 
(t. i. az él) az említett lemezzel az orsó alakú búbnál találkozik, vele egyesül, 
de csak részben födi be, sokszor egy élesen elkülönülő síma tér marad, amely egy 
mélyített csatornához (folyókához) hasonlít. A harang kagyló alakú, finom, szabá- 
(239) 
