44 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
tölt ki és ezer meg ezer olvasó kezébe kerülvén, az élettelen világ iránt föl fogja 
kelteni az érdekeltséget. 
A közlemények ama bősége, melyet szaküléseink nyújtottak, a meny¬ 
nyire csak lehetséges volt, Közlönyünk tavalyi kötetében meg is jelent; 
azonban engedje meg a tisztelt közgyűlés, hogy arra is figyelmeztessem, misze¬ 
rint Közlönyünk tavalyi, azaz XXik kötete tulajdonkép jubiláris kötet, mert 
a társulat kiadványainak XXY-ik kötetét képezi. Társulatunk 1850-ben kez¬ 
dette meg működését, de csak 1856-ban adhatta ki közleményeinek első köte¬ 
tét (Munkálatok első füzete) és még ez sem látott volna akkor napvilá¬ 
got, a mint azt az akkori első titkár az előszóban mondja: «Ezen füzettel 
kezdi meg a magyarhoni földtani társulat tudományos munkálatainak kiadá¬ 
sát ... és még ezen kiadás is lehetetlenné vált volna, ha ezt magas pártfogójá¬ 
nak, herczeg Eszterházy Pál 0 Nagyméltóságának fényes bőkezűsége lehetővé 
nem teszi.» Közlönyünk eme előfutárja összesen nem egészen öt íven csak három 
eredeti közleményt tartalmaz, ugyanis Kováts GYULÁ-tól az erdőbényei és tállyai fosz- 
szil növények leírását és Pettkó JÁNos-tól a Morva partján fekvő területnek geológiai 
fölvételét. A kötethez azonban 7 tábla és egy földtani térkép van mellékelve; - 
Közlönyünk XXY-ik kötete pedig tartalmaz 15 eredeti közleményt, 7 ismertetést 
és irodalmi rovatában 26 referátumot. Terjedelme meghaladja a 30 ivet, melyhez 
5 tábla van mellékelve. 
A nagyobb dolgozatok közül különösen egy vette Közlönyünk terjedelmét 
nagyobb mértékben igénybe és ez Böckh János alelnökünk által néhai Zsigmondy 
YiLMüs-ról írt életkép. Ez örökre Közlönyünk egyik díszét fogja képezni, mert 
alelnökünk ez életképben nemcsak az embert, a hazafit és a tudóst jellemezte, 
hanem korunknak hű képét is adta, mely kor, ha itt nem találnék ecsetelve, 
talán feledésbe ment volna. Zsigmondy Vilmos pedig, ki oly szerencsés volt, hogy 
még halála előtt hazáját boldognak, tudományát haladni és törekvéseit megjutal¬ 
mazva láthatta, még ebben a tekintetben is a boldogok közé számíthatná magát, 
hogy sikerült neki olyan baráti szívet is megnyerni, mely önzetlen nemesség sugalta 
tollal örökítette meg emlékét. 
Közlönyünk mintegy negyedrészét az idegen nyelvű pótlék foglalja el és midőn 
tisztelt tagtársaim azt átlapozgatják, ama elismerést reméli a szerkesztő, hogy 
a Közlöny ezen részével eleget tesz ama okvetlenül kielégítendő szükséglet¬ 
nek, hogy társulatunk intenzív tevékenységéről a külföld is tudomást vegyen. 
Az elismerés kifejezését annál inkább kéri a szerkesztő, mert fölmerültek han¬ 
gok, melyek eljárását germanizálásnak mondják. Kérdem, tisztelt közgyűlés, 
hazafiatlan dolog-e az, ha a magyar tudós munkájának biztosítjuk a nagyobb 
olvasókört ? Hazafiatlan dolog-e az, ha a magyar tudós kiteszi munkáját a nem¬ 
zetközi bírálatnak és hazafiatlan dolog-e az, ha ezt egy nagy nemzet nyelvén tesz- 
sztík, melynek kultúrájából átvettük és átveszszük azt, a mit jónak és saját boldo¬ 
gulásunkra alkalmasnak tartunk ? Hivatalbeli elődöm és szaktársam Kováts 
Gyula imént említett két dolgozata még most is teljesen megőrizte becsét a világ- 
irodalomban, a mit annak köszön, hogy társulatunk vezérférfiai már akkor is bölcs 
belátásukban elhatározták, hogy két nyelven publikálják a társulati tagok köz 
érdekű munkálatait. 
A Közlöny melléklete gyanánt vettük a lefolyt évben is a m. kir. földtani 
( 44 ) 
