MAGYARORSZÁG JÉGKORSZAKA ÉS FLÓRÁJA. 
35 
Az előadottakban azt hiszem sikerült nekem bebizonyítani azt, hogy 
akkor, mikor a Felek mellett talált flóra virult, az erdélyi havasokon olyan 
hőmérséki viszonyok uralkodtak, melyek a glecserképződésnek csak kedvezhet¬ 
tek. Azonban a modern glecsertudomány az éghajlat nem eme tényezőjére 
fekteti a fösúlyt, mert tudjuk, hogy Európában a jelenlegi hőmérséknek 
csak 3—4 fokkal való sülyedése elegendő volna a jégkorszak jelenségeinek 
újból való előidézésére. A glecser keletkezésénél nagyobb fontosság jutott 
ama éghajlati tényezőnek, mely a glecsert fentartja, azt táplálja és nö¬ 
veszti; ez a szilárd alakban való lehulló csapadék: a hó. 
E tekintetben a jelenlegi viszonyok nem szolgáltatnak nekünk eléggé 
nyomatékos bizonyítékot. Jelenleg a központi Kárpátokban Grisinger K.* sze¬ 
rint a téli csapadékok nem növekednek úgy mint Középeurópában a magasság¬ 
gal és a magasan fekvő állomásokon a csapadék évi periódusa ugyanaz mint 
a hegyeket környező lapályon. Ennek oka az ottani tél magas légnyomásá¬ 
ban volna keresendő és minthogy a központi Kárpátok a nyugati szelek 
vonalában feküsznek, mindkét lejtőjén az esőmennyiség is ugyanaz. 
Abban az időszakban, tudniillik, a teli hónapokban (november, deczern- 
ber, januárius, februárius), melyek a glecserek táplálására a legtöbb és legalkal- 
matosabb anyagot szolgáltatják, Késmárk évi csapadékának 17,6%-át kapja ; 
abban az időszakban, melynek csapadékviszonyai a glecser növesztésére pro¬ 
blematikus értékűek, ugyanis az őszi és tavaszi hónapokban (márczius, ápri¬ 
lis, szeptember, október) 40%-át és ama időszakban, mely a glecserekre nézve 
legkevésbé előnyös, az úgynevezett nyári harmadban (május, junius, julius 
augusztus), az évi csapadék javát, ugyanis 51,9°/o-át kapja.** Könnyen belát¬ 
hatjuk, hogy ilyen csapadékviszonyok glecser táplálására nézve nem alkal¬ 
matosak ; de ón mindjárt hozzá tehetem azt is, hogy Kézsmárk a Magas 
Tátra úgynevezett «esőárnyékában» fekszik, azaz mély völgyben, hol az eső- 
mennyiség általában mindig csekély.*** 
A Kárpátok csapadékviszonvairól jobb képet nyújt az 1005 m magas- 
* Grisinger K., Die Regenverliáltnisse in den Zentral-Karpathen. — Bér. 
d. Ver. d. Geogr. a. d. Univ. Wien, 1887. p. 26. — SüPAN-nak a Petermann’s Geogr. 
Mitthlgn.-ban XXXIV. 1888. Litt. p. 57 megjelent referátuma után. 
Nov. Decz. Jan. Febr. Márcz. Ápr. Szept. Okt. Máj. Jun. Jul. Alig. Év 
30 33 17 20 30 41 57 44 60 83 72 80 568 mm 
*** Ilyen esőben szegény vidék még a keleti határon fekvő Osik-Somlyótól 
Gyergyó-Szent-Miklósig húzódó földség, melyet a Hargitta árnyékol be és hasonló 
sorsban részesül még a Kis- meg Nagy-Alföld, valamint a Deéstől Kolozsváron át 
Gyulafehérvárig elterülő vidék, a mennyiben hazánk ama vidékeire a legkisebb eső¬ 
mennyiség, u. i. 500—600—700 mm jut. (Schenzl G., A magyar korona országainak 
csapadékviszonyai, 22. 1.) 
3* 
(35) 
