30 
STAUB MÓRICZ: 
Előfordul Galicziában Lemberg közelében turfás erdőkben és onnét 
tovább megy Oroszországon át Finnlandig és egészen a lappok földjére. 
Elszigetelt tartózkodási helyei, de mindig turfás erdőkben vannak még nyu¬ 
gaton is, így Sziléziában, a Cseherdőben, hol — ami figyelemre méltó — 
Betula nana L. társaságában 632—948 m-nyi magasságban tenyészik; 
Bajorországban a fensíkon a Chiemtó mellett és északnyugat felé mind¬ 
inkább gyakoribb lesz, úgy hogy Kelet- és Nyugat-Poroszországból 1885-ben 
már 13 termőhelyét ismertek és innét megy a skandináviai felszigeten át a 
lappföldre, hol legbővebben van. Hőmérséki igényei e fűznek tehát a 8° és 2° 
között mozognak. 
Hazánkbán már nem fordul elő a törpe nyír (Betula nana L.). Közép- 
európában egyes elszigetelt helyeken a hegyek lakója; így a Brocken-en, 
a Szudetákban, Bajorország nagyobb lápjain (420—475 m), a svájczi lápo¬ 
kon (itt körülbelül 1 000 m magasságban); továbbá Írországban és Orosz¬ 
ország középső és északi vidékein. A szamojédek tundráiban törpe füzekkel 
együtt nagy területet foglal el: Skandinávia havasalji tájain általánosan 
van elterjedve; Spitzbergában (a «flabellifolia Hook» nevű alakja) es Grön- 
landban az északi szélesség 78-ik fokáig terjed, az utóbbi földségen a 62-ik 
foktól kezdve messze észak felé az egyedüli nyírfa. Sarkköri növény tehát 
ez is, mely 6° és —8° C évi bőmérsék között találja meg a szükséges 
meleget. 
Szintúgy kihalt hazánk flórájából Nuphar pumilum Sm., az érdekes 
sárga tavi rózsa. Elterjedésének legnagyobb területe Eszaknémetországban 
kezdődik, hol az ottani tavakban az északi szélesség 53°-ától és a keleti 
hosszúságkb. 28—40°-a között bőven fordul elő. Svédországban a68°50'-ig. 
Norvégiában pedig a 69° 30'-ig megy. Valamennyi délebbre fekvő termő¬ 
hely távol fekszik ama főterülettől és valamennyien szétszórtan is feküsznek, 
mert nem egyebek mint a geológiai korból fenmaradt egyes elszigetelt terü¬ 
letek.* Ilyen a legdélibb termőhely, az Ossiach-tó Karintliiában, a nemet 
Alpok legnagyobb tavainak egyike, mely 500 m-re fekszik a tenger 
színe fölött (az ész. sz. 46,5° es a kel. h. 32°); továbbá Ivrakó környéke; 
azután a cseh-morva íenföld, melynek legmagasabb pontjai 869,8 és 767,7 m 
magasak, különben nem igen emelkedik 632 m fölé es nem igen ereszke¬ 
dik 280 m alá. E fentold déli részét két síkföld különíti el, a wittingau-i 
(442,4 m) és a budweis-i (379,2 m), melyek ezelőtt édesvízi tavak fenekét 
képezték. Előfordul a mi növényünk e vidéken meg a czernitz i tóban is 
Neulmus környékén, tehát az esz. sz. 49-ik és a kel. hossz. 32—33°-a között. 
Találták még a Svájczban is, de csak két helyen, ugyanis a Gráppelen-tóban 
(ész. sz. 47,5°, kel. h. 27°) és Freiburg mellett az ú. n. Lac des Joncsban; 
: V. ö. «A tavi rózsák múltja és jelenje# czimű értekezésemet a m. orvosok és ter¬ 
mészetvizsgálók XXV-ik ■vándorgyűlésének munkálataiban. Budapest, 1891. 446—-455 1. 
(30) 
