STAUB MÓRICZ : 
16 
környékének alkotásához. Fejlettségre nézve fölülmúlja azonban szomszéda 
a poprádvölgyi glecser. A 2300 m-nél magasabb hegyóriások szoros sora 
képezi ama szűk völgyet, melyet a 16 ha-nyi hinczói tó foglal el. Előtte 
fekszik a kisebb tavak raja és lefolyó vizük alkotja a hinczói patakot, melyet 
a balpartján levő hatalmas moréna elválaszt a Poprád-tóból jövő Krupa- 
tól, míg végre az akadály megszűntével egyesülve Poprád név alatt rövid 
futás után délkelet felé fordulnak. Ezt az utat tette meg annak idején a 
mostani folyómederben mozgó glecser is. mert útját hatalmas hordalékkal, 
sőt helvenkint 50 m 3 -nyi nagyságú gránittuskókkal jelölte meg. Egészen 
a magasság 1000-ik m-éig ereszkedett lefelé és nemcsak a Magas-Tátra déli 
oldalának legnagyobb glecsere, hanem egyáltalában az egész hegvtömzs 
legnagyobb glecsereinek egyike volt. 
Ama csillámpalahömpölyök gránátzárványnyal, melyeket Partsch és 
PiOth a Kereszthegyen nem messze a fürdőhelyektől találtak, bizonyítják, 
hogy a jégár hozta őket le a felkai tó környékéből, a Magas-Tátra egyetlen 
helyéről, hol az úgynevezett gránátfalon ilyen csillámpalát találhatni. Tud¬ 
juk továbbá, hogy a Tarpatak völgyének gyönyörű moréna tájképe már 
rég figyelmeztette a kutatókat a glecsereknek a Kárpátokban is végzett mun¬ 
kájára és a glecservölgvek gyűrűjét bezárja végre a Fehérvíz völgye. Ez ama 
félköralakú völgyterületben veszi eredetet, mely a Morgástól (2040 m) 
a Febér-tó csúcsáig (2235 m) terjed és magában foglalja a Magas-Tátra 
2500 m-nél magasabb csúcsait is, köztük a 2634 m magas lomniczi csúcsot. 
E völgykatlanban most kisebb tavak feküsznek (Fehér-tavak, Vörös-tó, Zöld¬ 
tó), melyeknek vizei a Rézaknákból jövő vízzel egyesülve, a Fehérvizet 
alkotják. E völgyben is hátra hagyta a jégár óriási erejének nyomait. Az 
úgynevezett Fehérfal ugyanis a Fehérvíz tükre fölé csak 60—70 m-nyire 
emelkedik, de absolut magassága jóval fölülmúlja az 1000 m-t és nem 
egyéb, mint egy hatalmas homlokmoréna baloldali szárnya, melynek óriási 
törmeléke bizonyítja, hogy a Farcsík (Stösschen, 1531 m) a Fehérvíz felé 
néző oldalát 1200 m-nél nagyobb magasságig jégár borította. 
E felületes áttekintésből megtudjuk, hogy a Magas-Tátra ősi fejét 
körkörös vonalban követhető jégsapka borította, mely súlyával, mozgató 
erejével a nevezetes jégkorszak megszűntével romboló munkájának eredmé¬ 
nye gyanánt hazánk eme gyöngyének természeti szépségeit hagyta mi reánk. 
Mindazonáltal tudjuk azt is. hogy Kárpátjaink glecserei a legkisebbek 
közé tartoztak, mert az északi oldalon a tenger fölötti magasság 950-ik 
és a déli oldalon körülbelül csak 1000-ik méteréig terjedtek; míg 
/ 
ellenben nyugaton, a német hegységekben, az Oriáshegység kivételével e 
határ jóval lejebb fekszik; így a Fekete-erdőben 600, a Harz-hegvségben 
500 és a Wasgenwald hegységben 424, illetőleg 360 m-ig. De meg ezek 
is szerényeknek mondhatók, midőn meggondoljuk, hogy a Rhoneglecser 
egyfelől Lyonig, másfelől Baselig nyújtotta ki jégnyelvét. Világos tehát, 
( 16 ) 
