MAGYARORSZÁG- JÉGKORSZAKA ÉS FLÓRÁJA. 
O 
valaha minálunk is érvényesítette magát a szerves világ nyilvánulásaiban ; 
de ez életközösség bizonyít ama egy más alkalommal már kifejezett föltevé¬ 
sem mellett, hogy a jégkorszak alatt és ennek megszűntével hazánk alföldje 
olyan képét mutathatott, mint most a szibériai tundrák».* 
Ha a tátrafüredi turisták egyik kedvencz útját a felkai völgyön át a 
Hosszú-tóig követjük, akkor nem sokára a 3196 m magas Lengyelnyeregre 
jutunk, honnét a központi Kárpátok legnagyobb glecserterületébe tekint¬ 
hetünk. 3000 m-nél magasabb gránitgerinczen állunk itt, mely a Bialka 
nagy vízterületének hátterét képezi. Ez a Magas-Tátra legkiterjedtebb, — mert 
65 km nagyságú — völgy területe, mely egyszersmind vízben is a legbővebb 
(Halastó, Tengerszem). Itt volt egyszersmind a Magas-Tátra leghosszabb 
glecsere is, mert a Bialka jégtömege a Poduplaszki völgyből jövő gle- 
cserével egyesült, sőt a Rosztokavölgy glecsertömegét is fölvette, mire a 
jégtömegeknek szűk völgyben kellett előre haladniok, minek egyik követ¬ 
kezménye az volt, hogy kőhömpölyét jó magasra emelhette, helyenként 
153 m-re és óriási, néha a 30 m 3 -t meghaladó gránittömböket is hagyott 
ott fönn. 
A Bialka-völgy eme hatalmas glecsere vetélytársa gyanánt tekinthető 
a tőle keletre fekvő Javorinka-völgy glecsere, mely körülbelül 13 km 
hosszúságot ért el es képződéséhez a Zöld-tó, a Fekete-tó, a Kolove-tó és a 
hátsó Rézaknák völgyeinek jégtömegei járultak. Ekkor vastagsága 7—800 m 
szélesség mellett fölülmúlhatta a 100 m-t és kikerülvén a völgy tágulatába, 
vastagságának apadása mellett 1500 m-nyi szélességűvé lett,, de azért még 
elég hatalmas volt arra, hogy a gerinczet, mely a Bialka-völgytől elválasz¬ 
totta, a Polana pod Gombosovi-t túlhaladhatta és rajta át a hegyhát túlsó 
oldaláig nyomult. 
Ezek voltak a Magas-Tátra északi oldalának és egyszersmind az egész 
Tátrának leghatalmasabb glecserterületei, melyekhez nyugat fele a már jóval 
kisebb, 33 km 2 -nél alig nagyobb területű Sucha woda völgy , továbbá a 
17 km 2 területű Bysztre-völgy glecserei sorakoztak; utóbbi egyszersmind 
az, melyben Zeuschner, a mint már mondva lett, a Tátra hajdani jégárai¬ 
nak első nyomait találta. 
A Bysztra-völgyből fölmenvén, délfelé a Goryczkowa hágón át a 
Tycha-völgybe jutunk, melyben Roth Samu nem akadhatott a jégkor 
nyomaira, mit a völgyet körülzároló alacsonyabb hegylánczoknak tulaj¬ 
donit, de innét a szomszédos, egyszersmind a Magas-Tátra déli olda¬ 
lának legnagyobb völgyébe, a Koprova-völgybe jutván, ismét hömpöly- 
tömegek és morénamaradványok gyaníttatják velünk, hogy itt glecser med¬ 
rében vagyunk. A déli Tátra legnagyobbik tava, a csorbái tó vette föl a 
Mlinicza-völgy jégárát, mely homlokmorénával járult a csorbái tó bájos 
* Földtani Közlöny, XVIII. köt. 371.1. 
(15) 
