MAGYARORSZÁG JÉGKORSZAKA ÉS FLÓRÁJA. 
13 
magokat. Ennek neve «Zaroslak» es közepén keresztül húzódik törmelékből 
és tüskökből álló, meglehetősen szeles torlasz, melynek a katlan keleti és 
nyugati szélen kisebb mérvű törmelékfölhalmozódások felelnek meg; észak¬ 
kelet felé ezeket ismét egy hatalmas kőgát határolja és ennél fogva itt a 
moréna minden nemét láthatták. Hasonlót tapasztalhattak ezután a Czerna- 
hora keleti részében, a Danczes csúcson. Tietze és Paul eme megfigyeléseit 
megerősítették későbben Zapalowitz 37 és dr. Posewitz Tivadar ; 43 45 ez utóbbi 
a glecsertüneményeket a Hoverla-csúcs délnyugati oldalán még szebben 
látta és a szwidowiczei havasokon is olyan tektonikai viszonyokat talált, 
melyek élénken emlékeztették a Magas-Tátrában látottakra. 
A megnevezett angol geológusoknál nem sokkal szerencsésebb volt 
Pilae György 10 sem, ki a zágrábi hegységet is glecserekkel bontottnak 
állította; mire Paul és Tietze 13 azt jegyezték meg, hogy már maga ama 
tény. mely szerint Zágráb környéke jóval melegebb éghajlatú, mint a Kárpá¬ 
tok vidéke, nem igen teszi hihetővé azt, hogy a körülbelül 1000 m magas 
hegység tövén glecsernyomok forduljanak elő és hogy elesre koptatott közet- 
töredékek, ha nincsenek morénákká fölhalmozódva, még nem bizonyítanak 
jégkorszakbeli származás mellett ép oly kevéssé, mint karczolt vagy csiszolt 
felületű köveknek az említett körülmények között való előfordulása. 
Kárpátjaink jégkorszakának kimerítő ismeretét végre a lefolyt évtized¬ 
nek köszönjük, hála egyfelől Partsch J., 28 másfelől Kora Samu * fáradliatlan 
kutatásaiknak. Egy fölötte nevezetes lelet vezette be ez időszakot. Mig 
eddig csak egyes morénák szóltak a hajdani glecserek működése mellett, 
addig most a szerves világból is ama kétségbevoniiatlan bizonyítékok birto¬ 
kába jutottunk, melyek hazánkban a negyedkorban a maitól eltérő, azaz 
jóval zordabb éghajlatról tanúskodnak. E bizonyítékok gerinczes állatok 
ama számos csontmaradványa, melyeket Koth Samu egyfelől a Gömör- 
megyében fekvő Novy-i, másfelől az Abaújmegyében fekvő Ó-Kuzsina mel¬ 
letti Antal-barlangban talált, és melyek Nehring A.** tanár meghatározása 
szerint körülbelül 37 különböző állatnak maradékai. A mi e faunát rendkívül 
becsessé teszi, ez az a körülmény, hogy a havasok és a magas észak állat¬ 
világának képviselőiből áll, melyeknek egy jó része alkalmazkodni tudván 
a jégkorszak megszűntével beálló jelenlegi éghajlati viszonyokhoz, mai 
napig megmaradtak Kárpátjaink lakóinak; egy másik részük azonban el¬ 
hagyta azokat és elvándorolt oda, hol még ma is úgy, mint ezelőtt, a dilu- 
viális időben Kárpátjainkban alacsonyabb liőmérséket és dúsabb csapadé¬ 
kot találnak. 
A rágcsálók Arvicola nevű genusza nagyon sűrűn lakhatta Kárpát- 
* 15. 27. 33—35. 37—39. 41. 
** 18. 19. 24. 26. 
(13) 
