MAGYARORSZÁG JÉGKORSZAKA ÉS FLÓRÁJA. 
11 
Ez volt az első biztos fölfedezés, mely kétségtelenné tette, hogy Kár¬ 
pátjaink is a jégkorszak behatása alatt állottak, noha Partsch 28 később ki¬ 
mutatta, hogy a Bysztre völgy glecsere a Tátra legkisebb glecsereinek egyike 
volt és az 50 m-nyi vastagságot nem sokkal múlta fölül. 
Ugyanabban az időben járt az Alpok hírneves kutatója, v. Sonklar 3 
is a Tátrában. 0 is gyönyörködött a Tarpatak természetes szépségeiben ép 
úgy mint ma a tátrai fürdők vendégeinek most már nagy serege. A Tar¬ 
patakot egy félköralakú dombvonulat zárja el, mely a völgy felé nyílik, 
kifelé pedig meredeken lejtősödik. Nyílásán belül a kőtörmelék óriási meny- 
nyiségét lehet látni. E kősáncz a Tarajká-ban 1266 m-nyi magasságot is ér 
el és ez, de még inkább a tőle mintegy húsz percznyi távolságban fekvő 
«Haramiakő» hatalmas gnájszsziklái megerősítették v. SoNKLAR-ban ama 
meggyőződést, hogy csak a glecser rendkívüli ereje rakhatta a sziklákat ama 
csoportokká, melyek most a táj szépség egyik remekéül szolgálnak. Hasonló 
ampliitheatrumra emlékeztető dombvonulatot látott ezután v. Sonklar 
a Felkavölgy alsó vegén is. 
Az ezen elszigetelt megfigyeléseket követő évtized nem vitte sokkal 
előbbre a Kárpátok régi glecsereinek kutatását. Ez időben a bécsi cs. kir. 
földtani intézet tagjai már jártak hazánkban; azonban az intézet ama 
törekvése, hogy minél előbb a monarchia átnézetes geológiai térképét 
szerkeszthesse, mi tagadhatlan égető szükség volt, nem engedte meg 
az osztrák geológusoknak, hogy rendelkezésükre állott idejüket kisebb 
területek behatóbb és részletes tanulmányozására fordítsák. Ennek tulaj¬ 
donítandó, hogy Stache G., 4 a gránittuskók és törmelékek ama óriási 
fölhalmozódását, melyet a Magas-Tátra déli tövén látott és mely tör¬ 
melék a Magas-Tátra gránittömzsét még az északi lejtőn is, noha nem 
abban a kiterjedésben mint amott, körülveszi, másnak mint a gle- 
cserek romboló és mozgató erejének terméke gyanánt tekintse; de eme 
régi glecserek útjainak és medreinek fölkeresésére már nem jutott neki 
idő. És hogy az említett kőtermelék fölhalmozódása mennyire impo¬ 
náló, kitűnik Fuchs F., 3 a Kárpátok ama kitűnő kutatójának vélemé¬ 
nyéből, mely szerint a Farcsíkot (Stösschen), a Fehérvíz völgyéből való 
kijáratánál 1531 m magasságra emelkedő kúpot a gránitduczok, homok¬ 
kövek, palák és mészkövek törmelékéből fölépültnek velte, mely kőzetek 
mindnyájan jóval följebb a Fehérvíz völgyében találhatók. Eliász 6 
lengyel geológus akkor Kárpátjaink nyugati részeiben, Zakopanén felül, 
a Kopa Krolava és a Magúra magas mészgerinczén át, a Sucha woda 
ölgy felé menvén, csodálkozott a gránittömzsök ama mennyiségén, melyek 
ilyen magasságra jutottak és honfitársa Alth, 17 ki a Sucha woda egy kis 
nyugati völgyében, az Olczyskopatak völgyében járt, melyben már üledékes 
kőzeteket látott szálban állani, e völgyet szintén gránitduczokkal találta 
megtöltve; a miből ő már akkor is helyesen következtetett arra, hogy e kő- 
( 11 ) 
