10 
STAUB MÓRICZ : 
MAGIAK ORSZÁG- JÉGKORSZAKA- ÉS FLÓRÁJA. 
Dr. Staub MÖRicz-tól.* 
Nemzetünk és hazánk sorsára elöntő befolyással volt a múltban és 
lesz a jövőben is ama hatalmas hegyöv, melylyel a geológiai tényezők 
éréivé körülvette. Erős és széles véclbástyát emelt ott, megkezdvén e kör¬ 
ívet a Duna egyik partján és mindinkább megerősödvén, hosszú út után 
ismét a hazánk mellét áthömpölygő folyam partjaihoz szegődik. Eme 
sziklagerincz északon legnagyobb hajlásában képezte a legmagasabb csigo¬ 
lyáit is, felülmúlván velők a 3500 m-t és e magasságokban olyan góez- 
pontokat alkot, melyeknek bordáiban a 2000 m-t is fölülmúló csúcspontok 
bizonyságot tesznek arról, hogy nincs mértékünk, melylyel ama geológiai 
erő nagyságát megmérni tudnók. E hatalmas bástya véd kelet felé is, és 
oda tette Vulkán erős keze hazánk délkeleti esdéli határaira is. A hegy óriá¬ 
sok sorában az első helyet itt a 2536 m magas Negoj foglalja el; tőle keletre 
fekszik a 2520 m magas Coltiu Yisl°a maré, és nyugatra a 2420 m magas 
Budislav. Es e hegyek mind valaha jóval magasabbak lehettek, mert szét¬ 
zúzott tetői lent a völgyek aljában feküsznek, jeléül annak, hogy az erő, 
mely őket aprította, nem volt gyöngébb annál, mely fölépítette. 
Bég tudják már, hogy Európa nagyobb hegységeit apasztották a jég¬ 
korszak hatalmas glecserei; de Kárpátjainkba sokáig nem tévedett el lm vár, 
ki itt is kereste volna ama nevezetes korszak nyomait. 
Az ötvenes években történt, hogy egy lengyel geológus, Zeusch- 
ner 1 ** a fehér Dunajec felső, a Bysztre nevet viselő völgyébe eljutott, 
és midőn barangolásában a völgy torkolatától, ott, hol a Zakopanéi vasgyár 
házai épültek, tovább haladt, közvetlenül a vasgyár mögött kisebb-nagyobb 
sziklatuskókra. akadt, melyeket a völgyben fölfelé mén vén, de még tovább 
a Goryczkova völgyben is, fölszaporodni látott és ez csakhamar világossá 
tette előtte azt, hogy itt szikladarabokból álló sánczczal van dolga, mely 
az egész völgyön áthúzódott. Eme sáncz kövei majdnem 6 m hosszúak és 
szélesek és csak kevésbé vastagok voltak, de voltak köztük méreteikben- 
a 7 m-t is meghaladók; azonban valamennyien éles élüek voltak, fölü- 
letük pedig durva, mi csak bizonyossá tette Zeuschner előtt azt, hogy 
nem a völgy vizeinek ereje lehetett az. mi e hatalmas köveket helyükből 
kimozdította és föltorlaszolta 20—25 m magas gáttá. 
* Előadta a szerző a társulat 1891 februárius 4-én tartott közgyűlésén. 
Lásd az értekezéshez csatolt irodalmi jegyzéket az 39. (39.) lapon. 
( 10 ) 
