98 
SZABÓ JÓZSEF: AWÁRUIT. 
másutt gránit- és quarzporphyr teléresen törnek fel. Ott a hol a magas 
hegység nem bocsát sarkantyút az Oczeánba, homokkőjiala- meg mészkő- 
retegek települnek a régi kőzetekre, melyek régi harmadkoriak lehetnek. 
Ezek a hegységet fel jó messzire követik, míg a völgyek fenekét törmelék 
tölti ki, mindkét oldalon magas terrasszokat képezve, melyek egy része 
moréna jellegű. A patakok torkolatjánál zátony- vagy delta-szerű torlódások 
vannak, melyekben aranyat kerestek és a mosás alkalmával tűntek fel a 
nikelvas fényes szemei vagy pikkelyei. 
A helyszínen jártak leveleiből, valamint egy mellékelt térképvázlatból 
azt venni ki. hogy az olivinkőzet szinten a magas hegység alakításában 
vesz részt, még pedig oly kiterjedésben, mely ED irányban 25, KNy-iban 
16 angol mérföldnek mondatik. A peridotit példányok szerint annak petro- 
grafiai tulajdonságairól Ulrich ezeket mondja : «mindig holokristályos, a fő 
ásványok olivin es enstatit allotriomorfok. Ezen két ásvány közül a külön¬ 
böző példányokban hol az egyik, hol a másik uralkodik. Van mellettük 
chromit, néha felismerhető oktaéderben, de elég gyéren; meg kevésbbe fel¬ 
tűnően picotit vehető ki a vékony csiszolatban. 
Az olivinkőzet átmegy szerpentinbe s a kettő között szoros határt a 
helyszínen senki sem említ; ellenkezőleg egyik a másikat minden szabály 
nélkül váltja fel. Van példány gabbrokőzetből is, minek közelebbi viszonya 
az olivinkőzethez nincs megállapítva. 
Ulrich tanár helyesen gyanította, hogy a völgy talpán elterülő törme¬ 
lékbe ezen nikelvasszemek a magasról jutottak és hogy ez legvalószínűbben 
az olivinkőzetből szabadult ki. Fölkérte az ottani szakembereket, hogy a 
magas hegységben a szerpentin és peridotit területen legyenek figyelmesek 
annak előfordulására. A feltevés helyes volt, az olivinkőzet területének sok 
pontján találták s ezen helyeket a kis vázlatos térképen Mr. Paulin látha¬ 
tóvá is tette. Egy helyen a tenger felett 2400 láb magasságban van az elő¬ 
fordulás feljegyezve. Az awaruitszemek felismerését könnyíti azon tulaj¬ 
donsága, bog} 7 a mágnes erősen vonzza és nyújthatók. 
Ulrich előadására Judd tanár megjegyezte, hogy a petrografiai tanul¬ 
mányozásra hozzá küldött szerpentinekben az awaruit meg volt; ellenben 
egy helyről (Red Hill) a peridotitban volt gránát, chlorit, chrisotil, talk, 
magnetit, de awaruitot nem vett észre, mi tán abban leli magyarázatát, 
hogy a szerpentin lágy anyagában a feltalálás könnyebb; említi tovább, 
hogy nemrég arról értesült, hogy egy nikelvas-vegyiiletet Norvégia szerpen¬ 
tinjeiben is fedeztek fel. 
Az awaruit felfedezése nem csak azzal szaporítja az ásványország 
ismeretét, hogy egy új fajjal több van, előfordulási körülményei ezen fajt 
geológiai szempontból is nevezetessé teszik. Eddig ugyanis azt mondottuk, 
hogy a nikelvas-vegyület kizárólag a meteoritekben van s ezt a meteorvasak 
chemiai kritériumának tartottuk. Kis ideig az irodalomban az oktibbehit 
(74; 
