KIS-GYŐRI FORAMINIFERÁK. 
10 
alakot is észleltem, melyek inkább a beterosteginákhoz állanak közelebb, a 
mennyiben külső felületükön a heterosteginát jellemző másodlagos válasz¬ 
falvonalak is láthatók. Mintán azonban a vízszintes irányú tinóm csiszola¬ 
tokon e másodlagos válaszfalvonalak rendszerint eltűnnek s így ezek nem 
felelnek meg másodlagos válaszfalaknak, s csakis a héj felületén párhuza¬ 
mosan menő csíkoknak látszanak; a kérdéses alakok nem azonosíthatók a 
heterostegina genussal sem s alighanem az operculina s a heterogestina 
közötti átmeneti alakokkal van dolgunk, melyeket azonban más alkalom¬ 
mal fogok megismertetni. 
Legyen megengedve e helyütt megemlíteni ama nevezetes körülményt, 
hogy a diósgyőri m. kir. vas- és aczélgyár igazgatósága az általam a Pala- 
bánya-völgyben 25 m mélységű fúrólyuk által elért kecsegtető eredmények 
alapján, 1887-ben szénkutatások czéljából próbafuratásokat rendelt el. 
Remélhetjük tehát, hogy e fúrások a kisgyőri ó-harmadkori rétegekre 
vonatkozó eddigi ismereteinket tetemesen gyarapítani fogják és hogy ezek 
által ezen rétegek stratigrafiai helyzete még biztosabban lesz megállapítható. 
Végül kedves kötelességemnek ismerem e helyen is mélyen tisztelt 
főnökömnek Hantken Miksa egyetemi tanár úrnak legőszintébb köszönete- 
met kifejeznem, mint a ki jóakaratú buzdításával mindig segítségemre volt; 
úgyszintén köszönettel tartozom Kovács Lajos polgáriskolai és Szabó Barna 
főgymnasiumi tanár uraknak Miskolczon, kik a helyszínen tett kutatásaim¬ 
ban támogatni szívesek voltak. 
Az új fajok leírása. 
Miliolina (Quinqueloculina) Kis-Gijörensis n . sp. 
(I. Tábla, 1. 2. 3. ábra.) 
Háza tojásdad, az egymást átfogó kamarák háta s oldala erősen dom¬ 
ború, a kamaraválasztó vonalak mélyek, az egyik oldalon négy, a másikon 
három kamara látható, a médián kamara csak alig kivehető, az utolsó 
kamara fent kissé kiálló s ferdén tompító és rajta kerekalakú, bunkóala- 
kúlag megvastagodott foggal ellátott nyílás van. A héj felülete a kamarák 
hosszában lefutó bordákkal van díszítve. Hossza 2 mm, szélessége 1 mm. 
Alakunk igen közel áll a Quinqueloculina costata TERQ.-hez (Terquem : 
Les foraminiféres de l’eocéne des environs de Paris» Memoires d. 1. soc. 
Geol. d. Francé, 3-e ser. T. II., Pl. XXVIII., íig. 8 et 9), melytől azonban a 
nyílás s a kamarák másnemű elrendeződése által különbözik. 
Ezen faj szembeötlő alakjánál fogva könnyen felismerhető s csakis a 
a miliolidea-dús kékes szürke agyagrétegben fordul elő. 
Gyakori. 
(83) 
