126 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
Péch miniszteri tanácsos rávezettette a magassági görbéket, teléreket, bányamíve- 
lési helyeket. A mellékletek közt van még Selmecz panorámája és a világ legna¬ 
gyobb alagutjának, a Il-ik József császár altárnának geológiai szelvénye is. 
A munka elkészítése 14 esztendőt vett igénybe. A szöveg 59 ivet tesz ki és 
két részre oszlik. 
Az első rész, a mely a történelmi résznek volna nevezhető, a kirándulásokat 
tartalmazza. Ezek összes száma 12, a melyek közűi 8 a felületre vonatkozik, a többi 
földalatti. A felületre vonatkozó kirándulások a következők : 1. A kozelniki völgy 
és Bélabánya. 2. Kalváriahegy, a mitől keletre Kisiblye és Kolpach között régi 
barlangszerű fejtésben arany tartalmú, veres, rhyolitos trachytot találunk, a mi 
mutatja, hogy ez nem egyedül a zöldkőhöz és telérekhez van kötve. 3. Vereskút és 
a Tanád, melynek gerinczével párhuzamosan mennek a főtelérek. 4. Hodrusvölgy, 
hol régi időktől fogva nagyon élénk bányászat van. 5. Vihnyevölgy, melynek bányá¬ 
szata gyarapszik az újabb időben. Geológiai szempontból nevezetes nummulit réte¬ 
gei által, a melyek alapján Pettkó 1853-ban kimondotta, hogy a trachyt nem 
mezozoos, hanem harmadkorú. Vannak gyógyforrásai is. 6. A gyógyforrásáról és 
rhyolitjairól híres Szklenó és Geletnek völgy. 7. A Szitna hegy. Ez itt a legmaga¬ 
sabb hegy, pyroxenandesitja egy másik trachytból tört fel. 8. Selmecz völgye, hol 
a legrégibb bányaművelések vannak. 
A földalatti kirándulások között legnevezetesebb és legfáradságosabb 9. a 
16.334 m hosszú Il-ik József-altárna. 10. Az Istvánakna bányatelep Stefultón híres 
rendkívüli gazdagsága által, mely szempontból Amerika leggazdagabb teléreiliez 
hasonlítható. 11. A bélabányai Györgytárna fent és lent a Nándortárna. Itt fordul 
elő a pyroxenandesithez hasonló diorit. 12. Utolsó kirándulás O-Antaltárna 
(Vilmyén). Itt a diorit mellett még egy régibb eruptív kőzet, az aplit játszik furcsa 
szerepet, benne a turmalin, mint telérkőzet fordul elő és átmegy a szomszéd dioritba 
valamint a gnájszba is. 
A második részben a kőzetek vannak rendszeresen leírva olyan sorrendben, 
a minő ez a térképen meg van állapítva. A trachytok szolgáltatják itt a legtöbb 
anyagot. Ezeknek petrografiai beosztását a szerző geológiai alapra fekteti. Itt nem 
egyes kézipéldányok, hanem a hegység tömege szolgált egységes alapúi, a mely¬ 
nek korát jól ismerni. 
Ezen az alapon ajánlja, hogy neveztessék traehytnak mind azon tracliytos 
kőzet, a melyben biotit van és pyroxenandesitnek, a melyben nincs biotit, hanem 
a pyroxencsalád veszi át a vezérszerepet. A biotit-tracliytok ismét két csoportra 
oszolnak, a szerint, a mint a biotit a soha nem hiányzó plagioklason kívül ortho- 
klassal vagy csupán csak plagioklassal van társulva. A biotit-ortlioklás trachyt a 
legrégibb, a pyroxenandesit a legfiatalabb. De Selmeczen maga a biotit orthoklas- 
trachyt is kétféle: az egyik sienites vagy gránitos kiképződésü, ez régibb korú, mint 
a másik, a közönséges porfiros kiképződésü. 
A vulkáni eruptió legfiatalabb tagja, a bazalt, Selmeczen és a közeli szomszéd 
területen összesen 18 helyen található. 
A tektonikai viszonyoknak a szerző külön fejezetet szentel; végül a harmadik 
fejezetben a teléreket tárgyalja. Ezek korra nézve kétfélék: fiatalabbak azok, a 
melyek a pyroxenandesittaj vannak összeköttetésben ; régibbek azok, a melyek a. 
