ÁSVÁNYTANI KÖZLEMÉNYEK. 
181 
alakjában lelhetők. Ezek többnyire sárgás vagy rozsdabarna színűek, néha 
laza összefüggésük léven, könnyen szettörhetők. 
A limonit a kis-svábliegyi mészkőbányákban is rendesen található; 
hol a kőzet hasadékait helyenkint kitöltő meszes agyagban szabálytalan 
alakú agyagos limonit eoncretiókként, hol a hasadékok és üregek falára ra¬ 
kódott nagy calcit-kristályok felületének bekérgezéseként fordul elő. 
A múlt év nyarán egy kirándulásom alkalmával egy csinos pseudo- 
morpliosát sikerült gyüjtenem. Az átalakult apró kristályok conglomerátos 
mészkőnek calcittal részben kitöltött liasadékán képződtek. A limonit sötét 
barna, csaknem fekete színű; a hexaederek elei 0,3-—1,2 mm hosszúak és 
egy {0—12 cm hosszú és 5 — 7 cm szeles felületen egy kristálydruzát alkot¬ 
nak. Legnagyobbrészt egyszerű hexaederek, de a legnagyobbak csúcsait 
az oktaéder lapok is tompítják. Ahol kristályok nem fejlődtek ki, ott a limo¬ 
nit 0,2—0,5 mm vastag kéreg módjára bevonja a conglomeratot. 
Mint ifjabb generatio a limonitra rakódtak 2—13 mm nagyságú le¬ 
gömbölyödött calcit skalenoéderek; színtelenek vagy kissé sárgásak és áttet¬ 
szők, egyszerű kristályok és ikrek o R szerint egyaránt megfigyelhetők. Com- 
binatiójuk: x (2131) . R3 , x (0221) — 2 R; (0112) — | R; (lOlO)ooR. 
Budapesten, a József-müegyetem ásványtani intézetében. 
ÚJABB ADATOK A VERESPATAKI BÁNYÁSZAT LEGRÉGIBB 
TÖRTÉNETÉHEZ. 
Téglás GÁBOR-tól. 
A rómaiak által Dacia hegyeiben folytatott, kiterjedt nemes fémbányászat 
emlékeit gyűjtögetve, lassankint nemcsak a bányaművek helyrajzairól nyerünk fel¬ 
világosítást, hanem a bányagyarmatok lakosságainak társadalmi szervezetét, művelt¬ 
ségi állapotát, vallási felfogását és gondolkozásmódját is bővebben s az eddiginél 
világosabban megismerjük. Legutóbb öcsém, Téglás István kőhalmi igazgató társa¬ 
ságában az Erczhegységben tett több rendbeli utazásunk e tekintetben különösen 
jutalmazó vala, mert épen a római bányászat központjában, Verespatakon, vagyis 
túlnyomó priusta lakosai miatt Vicuspriustarum, avagy Alburuus maior * (görögül 
a IY-ik számú viasztábla szerint v iVX(3oupvo; p.£yáXr]) maradványai közt összesen hét 
darab oltárkövet sikerült fölfedeznem, holott azelőtt csupán két verespataki felira¬ 
ton találtunk vallási vonatkozást. 
A feliratok anyaga a Verespatakon ismeretes kárpáti homokkő quarzos 
félesége. Ebből kitetszőleg ott helyben állították fel azokat egyes hitbuzgó bá¬ 
nyászok áldozatkészségéből. A vallásos kegyelet által megszentelt területet 
egy aránylag nem nagy kiterjedésű cserjés hegynyulvány képezi a Verespatakról 
kifelé az Abrudvízhez szolgáló völgy balparti területének ama részén, hol a kincs¬ 
tári Orla altárna közeléből a Ferdinánd bányákhoz ki kell haladnunk. Itt két 
* Corpus inscriptionum latinarum, III. köt. I. rész 313. lapján XX. 
(131) 
