ROMÁNIA KÉT FÖLDTANI TÉRKÉPE. 
193 
Az ily módon keletkezett átnézeti térkép mértéke 1:800,000; színkulcsa 
20-féle jelzést mutat a képzó'dmények sorozatában, azonfelül meg vannak jelölve 
a különféle érczfekkelyek, ásványforrások, kősó-, barnaszén-, anthracit- és petró¬ 
leum-telepek, valamint az iparilag értékesített kőzetek fekvőhelyei. A rövid 
magyarázó szöveg alig több mint a topographiai és geológiai térképnek szóval való 
megfejtése, de az egésznek behatóbb tárgyalását a szerző Ígérete szerint tőle még 
remélhetjük. 
A jelen értekezés bevezetése a térkép keletkezésének történetét vázolja, 
magába foglalva magának a szerzőnek 17 évi földtani tevékenységének leírását. 
Mellette ki is emeli az ő helyzetét szemben az országos fölvétel működésével, mely¬ 
ről, úgy mint általában a rövid életű román földtani intézet működéséről igen 
kedvezőtlenül nyilatkozik. Már ezen sorokból is, még inkább pedig a földtani 
adatok feldolgozásának módjából, az általa használt beosztás- és nomenclaturából 
felismerhető az, hogy Draguicénu úr az ő geológiai tanulmányait és dolgozatait 
első sorban a bécsi geológusok eredményeivel hozza kapcsolatba és hogy e tekin¬ 
tetben szántszándékkal tér el a legtöbb honfitársától, kik tanulmányaik és nyelv- 
ismeretük folytán inkább a franczia iskola felé hajlanak. Nem tagadhatjuk, hogy 
nézetünk szerint Draghicénu választotta a czélszerűbb módot, a melyen sikerült 
neki saját ismereteit egyenesen a bécsiek által Bukovinában, Erdélyben és a 
a Bánságban nyert eredményekhez csatolni és ez által szilárdabb alapra támasz¬ 
kodni, mint a minőt a nyugoteurópai viszonyokhoz való közeledés nyújthatott 
volna. Csakhogy ha ezen az úton következetesen haladni akar, nem volna neki 
szabad az idevágó magyar geológiai munkálatokat annyira ignorálni, mint a hogy 
teszi; mert Herbich dolgozatain kívül, melyekhez ő Mojsisovich úr által jutott, 
más magyar munkát nem is említ, pedig ott vannak Primics dolgozatai a fogarasi 
hegylánczról, Inkey kutatásai a Páring- és Vulkány-hegységekben, Hofmann pon¬ 
tos felvételei a Zsil-medenczében és a környező hegyeken, Koch és Schafarzik sike¬ 
res tanulmányai Mehádia és Herkules-fürdő vidékéről — mind megannyi munka, 
mely Románország földtanát igen közelről érdekli és melyeket Draghicénu annál 
könnyebben használhatott volna fel, minthogy többnyire német nyelven is kiadattak. 
Ámde ha Draghicénu úr azt hiszi, hogy ezen segítség nélkül is boldogúlhat, nem 
vitatjuk ezen egyéni nézet jogosultságát, csakhogy a mi részünkről sem válunk 
meg abbeli meggyőződésünktől, hogy az említett magyar, valamint az egyidejű 
román kutatások eredményei, akár egyszerűen felhasználva, akár kritikailag helyre¬ 
igazítva Draghicénu munkájának tökéletességére igen fontos hatást gyakorolhat¬ 
tak volna 
Mindamellett így is készségesen ismerjük el az előttünk fekvő munka érde¬ 
meit és szomszédországunk tudományos életének örvendetes jelensége gyanánt 
fogadjuk azt. Valóban meg is érdemli a geológusok odaadó tevékenységét ez a szép 
ország, mely az ásványvilág kincseivel bővelkedik s geológiai szerkezetének ritka 
harmóniájával dicsekedhetik. Ott van a szélén egy hatalmas hegyláncz, melynek 
felét az archéi palák nagy redői alkotják, magukban rejtvén még számos ismeret¬ 
len érczkincset; folytatásukban a liasz, jura és kréta változatos üledékei; továbbá 
a krétáig leérő tíyschnek hatalmas boltozatai, felső eoczénkorú részében kősót és 
petróleumot nagy mennyiséggel tartalmazván; ezen, az alaphegységet képező idő- 
Földtani Közlöny XXI. köt. 1891. (143) 13 
