A PILISHEGY NAGY-BÁRI MELLETT. 
ugyanis egy ilyen, kicsiben is barnaszinű szem lángban ezt mutatta: 
I. 3—4, 0, 4 szivacsos, kiilliólyagos; III. 4, 3—2. A sok káliumból és a 
többiekből is azt következtetjük, hogy ezen apró üvegfoltok vegyalkatukra 
nézve is inkább az obsidiánnal egyeznek meg, mint ezen andesit félig üveges 
alapanyagával. 
Ezen körülmény tisztán mutatja, hogy a kőzetek vegyalkatuk és ásvá¬ 
nyos összetételükre nézve hirtelen megváltozhatnak még egy kézi példány¬ 
ban is. Olyan tény ez, a mi a sommás vegyi elemzések értékét sok esetben 
nagyon leszállítja. 
Vékonymetszetbe is került ilyen különböző színre festett üvegfolt; 
benne nagyon vékony, kettős határvonalú, meghajolt, rövid tricliites kép¬ 
ződmények vannak, a melyek ott, a hol elbomlanak, zöldes szürke, piszkos 
hólyagos pálczává fúvódnak fel. Ezen tricliitek sötét-barna, csipkés határú 
üvegből nyúlnak ki világos barna üvegbe. Van ezeken kívül csaknem egé¬ 
szen fekete színű, szürkén pontozott üveg is, a melyből igen hosszú, 
tüalaku, G—8° alatt sötétedő földpát-mikrolitliok állanak ki. 
Hypersthent és spinellideket, (chromitfélét is) találunk ezen zárvány¬ 
szerű részben helyenként. Ezek hosszú sorokat és sorhalmazokat is alkot¬ 
nak és sokszor össze van szövődve a földpáttal és hypersth énnél, úgy hogy 
csupán csak a zöldes spinellideknek van kristályos alakjuk. A körültük 
lévő hyperstliennek színe zöldes szürke, úgy látszik, hogy ez is kontakt¬ 
képződmény. 
Lényegesen különbözik ezen zárványszerű rész a bezáró andesittől az 
elsorolt ásványos elegyrészeken kívül az által is, hogy nincs üveges alap¬ 
anyaga. Egészben véve inkább gránitos, hypidiomorpli szerkezetű. Az obzi- 
dianféle üvegszemek csak egyes foltokat képeznek a többi ásványsze¬ 
mek között. 
De lássuk magát a bezáró andesitot. A pyroxenek közül ebben is több 
a hyperstlien mint az augit. Sok hyperstliennek végei le vannak oldódva. 
Általában nem jó kristályok és némelyekben légbuborékos üvegzárvány van. 
Sokszor — valamint a földpátok, úgy a hypersthenek is — nagyobb halma¬ 
zokká csoportosulnak. Egyik 0,04 mm vastag csiszolatban a hypersthenek 
gyengén pleochroosak és pedig c (n s ) = világos zöld, b (n ra ) = zöldes sárga, 
a (n p ) = vöröses sárga. A közönséges hyperstheneknél a = barnás vörös, 
b pedig vöröses sárga szokott lenni. A hypersthenben chromitszemet is látunk, 
helyenként pedig foltonként bastitosodni kezd. Erős külső behatásra mutat 
az, hogy a hyperstlien belsejében szálka alakú részletek vannak, a melyek nem 
sötétednek egyszerre a hyperstlien többi részével és egyközösen az oldalakkal 
és poláros színük elmosódva megy át a normális, bezáró hyperstlien részletbe. 
Egy olajbarna áttetsző hyperstlienszemet lángkisérletileg is megvizs¬ 
gáltam a következő eredménynyel: I. Na 1, K 0, Olv. 0—1 ; II. Na 1, K 0, 
Olv. 0—1 ; III. Na 1—2, K 1—.0 
(159) 
