IRODALOM. 
256 
tének ad kifejezést, hogy ez valószínűleg szintén csak az Arctomys Bobae, mint¬ 
hogy az arról közlött rajz alakra és nagyságra egészen hasonló a kolozsvárihoz. 
A Foetorius lutreola Keys. et Blas. (Mnstela lutreola L. vidra-menyét 
Petényi szerint) csontjai az előbb említett párkánysíknak a város felé beljebb fekvő 
részén, szintén a kavicsot fedő 2 m vastag, barnás sárga, kavicsos porondos agyag¬ 
ban, a kavics határán egy csomóban voltak, úgy hogy feltehető, hogy az elhalt 
állat egészben került a diluvialis iszap közzé. A teljesen ép koponyán kívül sok 
egyéb része a csontváznak került meg, de még sem minden. Minthogy az alsó 
állkapocs ízülete a járomcsont hátsó végében levő izgödörből nem szabadítható ki, 
azonfelül a varrányok a koponyán teljesen hiányzanak, kinőtt öreg állaté voltak a 
csontok, melyeknek maguktartása a sósavval és izzitással szemben egészen egyező 
az elsőben említett emlőséhez. 
Ez állat hazája Finnland, Lengyelország, Litvánia, Oroszország a Keleti 
tengertől az Uraiig, a Dwinától a Fekete tengerig és Bessarábia is. Nyugotra ugy- 
látszik Holsteinban és a Harzhegységben honos. Hazánkban a Poprád, Vág, Garam 
és a Maros mellett fordulna elő. 
Tápláléka kiválóan a rák, de eszik békát, halat, puhatestüt, vizirovart, mada¬ 
rat, sőt vizi patkányt is. Folyók és tavak partjain szeret önmagának vájt odúkban 
tartózkodni. 
Legvégül szerző abbeli kételyét adja elő, hogy habár a párkányvályog és az 
alatta fekvő kavics kétségén kívül negyedkorú : nem lehetetlen, hogy a két benne 
talált állat életmódjánál fogva került a mélybe és csak az ó-alluvialis korszak 
alakjait képezik. Franzenau Ágoston. 
(!).) I)r. Koch Antal : Negyedik pótlék Erdély dsemló'sei és az ősemberi esz¬ 
közök leleteinek kimutatásához. (Orvos-term. tud. Értesítő. 1888. Term. 
tud. sz. Kolozsvár, p. 274.) 
A harmadik pótlék közzététele óta : nyert adatok összeállítását foglalja ma¬ 
gában e rövid közlemény, melyből a következőket véljük felemlíthetőnek : 
Flephas primigenius zápfop töredékeit a maros-tordamegyei Vajá-ról és 
Hodos-ról és a n.-küküllőmegyei Kőhalom vidékéről. Ugyanez állat lábszárcsont¬ 
ját a Nyárád folyó mellékéről. 
Az udvarhelymegyei Vargyas vizéből a Cervus elaphus fossilis agancstövét a 
homlokcsont töredékével. 
A kolozsmegyei Szucság és Andrásháza közti forráskút melletti árok ó-allu- 
viális törmelékdús sárga agyagából a Capra ovis L. alsó állkapocstöredékét. 
A káromszékmegyei Köpecz pannoniai emeletü lignitjéből a) a Cervus cap- 
reolus L. fossilis alsó állkapcsának töredékét b) nagy szemfogtöredékeket, melyek 
valami nagy ragadozó, valószínűleg macskafélétől származnak. 
A kis-küküllőmegyei Harangláb helység környékéről a Rhinoceros tichoihi- 
nus felső állkapocsbeli zápfogát. 
A kolozsvári Kövespad-utczai kavicsbánya diluvialis sárga porondos pár¬ 
kányvályogából, a felülettől körülbelül 1 méternyi mélységből az Arctomys Bobae 
Schkeb. fajnak felső és alsó állkapocstöredékeit egyes fogakkal. 
Franzenau Ágoston. 
V. ö. Földtani Közlöny. XVII. kötet. Budapest. 1887. p. 208. 
(1S2) 
