IRODALOM. 
259 
(16.) Dr. Primics György: A kőkori emberre vonatkozó új adatok Kolozsvár 
környékéről. (Orvos-term. tud. Értesítő. 1889. Term. tud. sz. Kolozs¬ 
vár, p. 169.) 
A királyhágóntúli részben az ember ősi állapotára valló különböző marad¬ 
ványok, mint a kőből készült eszközök vagy igen durva anyagú, puszta kézzel 
készült cserepek általában nem tartoznak a ritkaságok közé, sőt viszonyítva eze¬ 
ket más országok ilynemű leleteihez, gyakoriaknak mondhatók, úgy, hogy méltán 
feltehetjük, miszerint e földet az Ősi időben sűrűn lakta az ember. A leletek azon¬ 
ban többnyire oly viszonyok közt fordultak elő, hogy geológiai koruk meghatáro¬ 
zása egészen lehetetlen volt. Szerző egy pontot fedezett fel, mely a diluvialis kort 
nagyobb biztossággal eldönthetné. A kolozsvári Fellegváron ugyanis, melynek 
tetejét diluviumbeli kavicsréteg képezi, ebben egy kulturréteg van települve. 
Ujabbi földmunkálatok ezeket igen jól feltárták. A fedőkavicsban homályosan ész¬ 
lelhető rétegzési irányoknál fogva, valószínűnek tartja szerző, hogy az a kultur- 
réteggel együtt eredeti háborítatlan állapotban van, de hozzáteszi, hogy e nagy 
horderejű kérdést ezutáni észleletek s főleg ásatások vannak hivatva végleg eldön¬ 
teni és megállapítani, hogy váljon tartózkodott-e azon időben az ember Kolozsvár 
környékén, mikor a ((Fellegvár tetejét borító kavics-telep lerakodása folyamatban 
volt, azaz mikor a Szamos és a Nádas mély völgyei még nem léteztek s a Szamos 
hullámai oly magas színben görgették a kavicsokat, mint a Fellegvár teteje. A Fel¬ 
legvár és a Szamos mostani medrének niveau különbségénél a víz elhordó hatásá¬ 
ból azután valószínűséggel ki lehetne számítani, hogy hány százezer év óta tartóz¬ 
kodik már az omber Kolozsvár területén.!) Franzenau Ágoston. 
(17.) Dr. Koch Antal: Uj palaeontologiai adatok Erdély ifjabb harmadkon 
képződményeiből. (Orvos-term. tud. Értesítő. 1889. Term, tud. sz. Kolozs¬ 
vár, p. 140.) 
Az értekezés három részre oszlik, elsőben a felső mediterrán rétegek kövü¬ 
letei, a másodikban a lajtamészkövületek Nagy-Enyed vidékének egyéb helyiségei¬ 
ről, a harmadikban szintén lajtamészkövületek Szelistye falu határából vannak 
leírva. 
A mi a Felső Orbó környéki felső mediterrán rétegeket illeti, úgy ezek a 
a Pereu Zsijilor a la Hancu, a Peren Pietri és a Pereu Bobi árkokból ismeretesek. 
A Pereu Zsijilor a la Hancu és a Pereu Pietri árkokat szerző maga nem 
ismervén, Herepey Károly leírását közli, mely szerint a felső-orbói patak (Valje 
Girbovi) baloldalán a Pereu Pietri és Pereu Bobi-ban felülről lefelé következő kép¬ 
ződmények fordulnak elő: 
a) Mintegy 5—8 dm vastag mészmárga Terebratula grandis és Isocardia 
cor- ral, 
b) 4 5 m vastag tömör, alsó részében kavicsokkal bővelkedő durva mészkő, 
mely szerves zárványokban szegény, miután csak ritkán található egy egy Clypeas- 
ter vagy Pecten benne, 
c ) homokos, laza összefüggést! sárgás mészkő, mely az ecliinidek és acepliala 
puhatestűek gazdag tárháza, és 
(185) 
17* 
