A RESICZA-DOMÁNI LIASZ KŐSZÉNBÁNYÁK. 
293 
lép föl, fekvője váltakozva homokkő és pala, túlnyomó azonban itt is, mint 
a két telep között, a homokkő, mely a fekvő felé mindinkább durvábbszemü 
és qnarzdúsabb lesz, míg valóságos quarzconglomeratokba megy át. 
A Lipót-szállitó akna első mélyszintjén az első telep fekvőjében. 
Almásy-akna alatt az altárna szintjén, továbbá a dománi völgyből kelet 
felé hajtott (1885-ben beszüntetett) Szlamina-tárnában igen csillámdús 
homokkőben Zarmíés-lenyomatok találtattak. A 2-ik telep fekvőjében néha 
találtatnak páfrányfélék, melyek közt nevezetesek ama példányok, melyen a 
fiatal hajtás csigavonalban össze van kunkorodva. Általában véve a dománi 
liasz — legalább a mostani bányaüzem feltárta részekben — növényi 
maradványokban fölötte szegény. 
Nevezetes itt kétféle vasérczelőfordulás. Az egyik egy, többnyire 
kovanddús blackband, mely az első telep fedőpadjában igen gyakori, de a 
többi teleprészekben is elvétve találtatik, gumókban és szabálytalan, jobbára 
kenyéralakú tömegekben. Ugyanezen vasércz gyakoribb a bitumenes fedő¬ 
palákban. A másik vasérczfajta sokkal ritkábban fordul elő. Ez kékes szürke, 
fehér erekkel átszőtt kőzet, mely calcitkristályok üregeiben helylyel-közzel 
szépen kifejlődött quarzkristályokat tartalmaz. Ezen vasércz szabálytalan, 
lencseforma tömegekben eddig két lelőhelyről ismeretes, ú. m. az Almásy- 
akna alatti legnyugotibb keresztvágatból az altárna szintjén és a Szécsen- 
akna második keleti mélyszintjéről hajtott fedőkeresztvágatból, közel a 
Lipót-szállitó aknához. Mindkét helyen ezen vasércz igen szívós, quarzdús 
homokkőben volt betelepülve. 
Ez utóbbi vasércz a resiczai kémlészeti intézetben következő össze¬ 
tételűnek találtatott: 
Fe ... 
37,623°Á 
SiCL — ... ... 
10,600 « 
A1Á ... ... . 
4,500 « 
CaO ... ... ... ... 
0,900 « 
MgO ... ... ... ... 
0,648 « 
P__ ... ... .. ... 
0,084 « 
Izzítási veszteség... 
VI, 40 « 
A dománi széntelepek rendkívül zavarodottan települtek. A csapás 
irányában előfordulnak rendes elvetések, feltolások, ránczolódások, ránczo- 
lódás okozta feltolások, felhasadások (ez utóbbiak feltolással és anélkül), 
a dőlés irányában pedig rendes lépcsőzetes elvetések a fedő felé, nagy rit¬ 
kán a fekvő felé. Mindezen telepzavarások épúgy lépnek fel teljes megsza¬ 
kítással, mint átmenetes kiékelődéssel. 
A dománi «productiv» liasz felső határa egy 40—60 m vastag, bitu¬ 
menes palaréteg, mely az első telep fedőjében szilárd agyagpalával válta¬ 
kozva kezdődik; majd a bitumenes palarétegek mindinkább túlsúlyra ver- 
(195) 
